C 235/12
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2023.7.3.
Az alapeljárás felei Felperesek: FT, RRC Sports GmbH Alperes: Fédération internationale de football association (FIFA)
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés Úgy kell-e értelmezni az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 101. cikkét (kartelltilalom), az EUMSZ 102.
cikket (az erőfölénnyel való visszaélés tilalma) és az EUMSZ 56. cikket (a szolgáltatásnyújtás szabadsága), valamint az általános adatvédelmi rendelet (1) 6. cikkét, hogy azokkal ellentétes az olyan szabályozás, amelyet egy olyan nemzetközi sportszövetség (a jelen esetben: a FIFA) fogad el, amely az érintett sportág (a jelen esetben: labdarúgás) 211 nemzeti sportszövetségét tömöríti, és amelynek előírásai ezért mindenesetre az érintett sportág nemzeti professzionális ligáiban tevékenykedő szereplők (a jelen esetben: egyesületek [minek körében egyesületek alatt a tőkeegyesítő társaság formájában működő labdarúgóklubokat is érteni kell], játékosok [akik egyesületi tagok] és játékosügynökök) többségére kötelezőek, és amely szabályozás a következő tartalommal bír: 1) tilos a játékosügynökök javára az átigazolási díjnak vagy az adott játékos éves díjazásának a százalékában meghatározott maximumot meghaladó díjban megállapodni vagy részükre ilyen díjat fizetni, amint azt a FIFA Football Agent Regulations (FFAR) 15. cikkének 2. bekezdése előírja, 2) tilos, hogy harmadik felek fizessék meg a játékosügynök szerződéses partnere részére a játékosügynöki szerződés alapján esedékes díjat, amint azt az FFAR 14. cikkének 2. és 3. bekezdése előírja, 3) tilos az egyesületek számára, hogy azokban az esetekben, amelyekben a játékosügynök az átvevő egyesület és a játékos képviseletében is eljár, a játékos és az egyesület által fizetendő díj teljes összegének 50 %-át meghaladó összeget fizessenek a játékosügynök szolgáltatásaiért, amint azt az FFAR 14. cikkének 10. bekezdése előírja, 4) a játékosügynöki szolgáltatások nyújtásának feltételét képező játékosügynöki engedély megadásához a kérelmezőnek alá kell vetnie magát a nemzetközi sportszövetség belső szabályozásainak (a jelen esetben: az FFAR-nak, a FIFA alapszabályának, a FIFA fegyelmi szabályzatának, a FIFA etikai kódexének, a játékosok jogállásáról és átigazolásáról szóló FIFA-szabályzatnak, valamint a szervek és testületek alapszabályainak, szabályzatainak, irányelveinek és határozatainak) és a nemzetközi sportszövetség, valamint a konföderációk és a tagszövetségek joghatóságának, amint azt az FFAR-nak a FIFA alapszabálya 8. cikkének 3. bekezdésével, 57. cikkének 1. bekezdésével, valamint 58. cikkének 1. és 2. bekezdésével, a FIFA fegyelmi szabályzata 5. cikkének a) pontjával, 49. cikkével, valamint 53. cikkének 3. bekezdésével és az etikai kódex 4. cikkének 2. bekezdésével, valamint 82. cikkének 1. bekezdésével összefüggésben értelmezett 4. cikkének 2. bekezdése, 16. cikke 2. bekezdésének b) pontja és 20. cikke előírja, 5) a játékosügynöki engedély megadása olyan feltételekhez van kötve, amelyek szerint bűnösséget megállapító ítélet vagy büntetőeljárásban létrejött egyezség, illetve valamely hatóság vagy sportszövetség általi legalább kétéves eltiltás, felfüggesztés, törlés vagy egyéb kizárás esetén véglegesen kizárt az engedély megadása, anélkül, hogy lehetőség lenne az engedély későbbi megadására, amint azt az FFAR 5. cikke 1. bekezdése a) pontjának ii. és iii.
alpontja előírja, 6) tilos a játékosügynökök számára átigazolási és/vagy munkaszerződés megkötésével összefüggésben játékosügynöki vagy egyéb szolgáltatásokat nyújtani az alábbiak részére, és tőlük ezért díjazásban részesülni a) az átadó egyesület és az átvevő egyesület, b) az átadó egyesület és a játékos, c) az érdekelt összes fél (az átadó egyesület, az átvevő egyesület és a játékos),