FI
C 235/58
Euroopan unionin virallinen lehti
3.7.2023
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut Kanteensa tueksi kantaja vetoaa viiteen kanneperusteeseen. 1.
Ensimmäinen kanneperuste Ensimmäisessä kanneperusteessa kantaja väittää, että komissio ei vakavista vaikeuksista huolimatta aloittanut SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua muodollista tutkintamenettelyä.
Vastaaja ei ottanut huomioon sitä, että saksalaisen sähkönhinnan rajoittamislain tukisääntely hyödyttää myös latauspisteiden haltijoita, vaikka kyse ei ole loppuasiakkaista vaan energian toimittajista. 2.
Toinen kanneperuste Toisessa kanneperusteessa kantaja väittää, että SEUT 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkintamenettely olisi pitänyt aloittaa, koska komission olisi pitänyt täysimääräisen tutkinnan puitteissa vahvistaa, että tukea myönnetään kyllä latauspisteiden haltijoille, joka ovat samanaikaisesti lataussähkön tarjoajia ja toimittajia, muttei kantajan kaltaisille puhtaille lataussähkön toimittajille. 3.
Kolmas kanneperuste Kolmannessa kanneperusteessa kantaja väittää, että vastaaja totesi virheellisesti, että latauspisteiden haltijoita hyödyttävä sähkönhinnan rajoittamislain tukisääntely soveltui sisämarkkinoille SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti.
Tilapäisistä kriisipuitteista ilmenee, että tuki, jolla kompensoidaan Ukrainaan kohdistuneen Venäjän hyökkäyksen jälkeen kasvaneita lisäkustannuksia, jotka johtuvat epätavallisen voimakkaasta sähkön hinnan noususta, on SEUT 107 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukainen vain, jos on olemassa mekanismi, jolla taataan, että tuki hyödyttää myös niitä, joihin jäsenvaltion talouselämän vakava häiriö kohdistuu.
Latauspisteiden haltijoita hyödyttävän tuen tapauksessa tällaista mekanismia ei ole. 4.
Neljäs kanneperuste Neljännessä kanneperusteessa kantaja väittää, että saksalaisen sähkönhinnan rajoittamislain latauspisteiden haltijoita hyödyttävä tukisääntely ei sovellu sisämarkkinoille, koska se vääristää ilman oikeutettua perustetta puhtaiden lataussähkön toimittajien ja latauspisteiden haltijoiden välistä kilpailua.
Sähkönhinnan rajoittamislain tukisääntely hyödyttää ainoastaan niitä lataussähkön toimittajia, jotka ovat samanaikaisesti latauspisteiden haltijoita.
Puhtaat lataussähkön toimittajat eivät sen sijaan saa mitään tukia sähkönhinnan rajoittamislain nojalla.
Tämän vuoksi latauspisteiden haltijat saavat kilpailuedun puhtaisiin lataussähkön toimittajiin nähden. 5.
Viides kanneperuste Viidennessä kanneperusteessa kantaja väittää, että lataussähkötuki on direktiivin (EU) 2019/944 (1) vastainen, koska se perustuu kyseisen direktiivin 2 artiklan 3 kohdan valossa lainvastaiseen fiktioon, jonka mukaan latauspisteiden haltijat olisivat loppuasiakkaita, vaikka ne ovat tosiasiassa direktiivin (EU) 2019/944 2 artiklan 57 kohdassa tarkoitettuja sähköalan yrityksiä ja hoitavat saman direktiivin 2 artiklan 12 kohdan mukaisia toimituksia.
Valikoiva tuki, joka hyödyttää ainoastaan latauspisteiden haltijoita eikä myös puhtaita lataussähkön toimittajia, vääristää kilpailua direktiivin (EU) 2019/944 3 artiklan 4 kohdan ja 5 artiklan 1 kohdan vastaisesti.
(1)
Sähkön sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2012/27/EU muuttamisesta 5.6.2019 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2019/944 (uudelleenlaadittu) (EUVL 2019, L 158, s. 125).
Kanne 8.5.2023 – WG v. komissio (Asia T-241/23) (2023/C 235/72) Oikeudenkäyntikieli: italia Asianosaiset Kantaja: WG (edustaja: asianajaja M. Velardo) Vastaaja: Euroopan komissio