ET
C 235/70
Euroopa Liidu Teataja
3.7.2023
Nõuded Hageja palub Üldkohtul: — Tunnistada kehtetuks komisjoni 8. detsembri 2022. aasta delegeeritud määrus (EL) 2023/340, millega muudetakse delegeeritud määrust (EL) 2017/118 Sylter Aussenriffi, Borkum-Riffgrundi, Doggerbanki ja Östliche Deutsche Buchti ning Klaverbanki, Friese Fronti ja Centrale Oestergrondeni (1) kaitsealadel võetavate kaitsemeetmete osas; — mõista kohtukulud välja kostjalt.
Väited ja peamised argumendid Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet. 1.
Esimene väide: aluslepingute rikkumine Hageja väidab, et vaidlustatud määrus on vastuolus Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõikes 4 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega.
Eelkõige: — vaidlustatud määrusel ei ole karide (elupaigatüüp 1170) kaitse puhul mingit õiguslikku eesmärki.
Saksamaa poolt elupaikade direktiivi 1. lisas välja pakutud määratlus elupaigatüübi „kari“ kohta on liiga ebamäärane.
Komisjon eksis jättes selle määratluse täiendamata.
— vaidlustatud määrusega määratletud territooriumidel on kehtestatud liiga ranged püügipiirangud ja need ületavad elupaikade kaitseks vajalikku taset. — osas, milles määrus puudutab biotoobi tüüpi „Liigirikkad kruusa-, jämeliiva- ja karbikodadest setetega alad“ ei ole hageja väitel tõendatud, et selle bitoobi tüübi puhul on kalapüügipiirangud vajalikud. — vaidlustatud määrusega kehtestatud kalapüügipiirangute asjakohasust ei ole hageja väitel üleüldse võimalik kontrollida, kuna Saksamaa määratletud meetmeprogrammi faktilisi aluseid ei esine.
Komisjon on ekslikult jätnud selle asjaolu arvesse võtmata. — lisaks on Sylter Aussenriffi idaosas tehtud erandeid traditsioonilise krevetipüügi püügi piirnormide osas, kuid mitte muudele püügiviisidele, millel on elupaikadele sarnane vähene mõju. — veel ei ole põhjendatud Amrum Banki piirkonnas krabipüügile 55 % territooriumi osas seatud keeld.
Krabipüügi mõju liivasel põhjal on mitmetes teadusuuringutes piisavalt uuritud.
Oluline mõju liivamadala elupaigatüübile on täielikult välistatud. — Sylter Aussenriffi osas, kus kalapüügipiiranguid ei kohaldata, ei ole esitatud teaduslikke põhjendusi, mis seab kogu selle piirkonna suhtes kehtestatud kalapüügipiirangud kahtluse alla. 2.
Teine väide: pädevuse puudumine Osas milles vaidlustatud määrus puudutab biotoobi tüüpi „Liigirikkad kruusa-, jämeliiva- ja karbikodadest setetega alad“, ei kuulu see hageja väitel määruse (EL) nr 1380/2013 (2) artikli 11 lõike 2 koostoimes direktiiv 2008/56/EÜ (3) artikli 13 lõike 4 kohaldamisalasse, kuna see biotoopi tüüp ei ole hõlmatud liikmesriigi meetmeprogrammiga ja see ei kuulu ka direktiivi 2008/56/EÜ artikli 13 lõikes 4 nimetatud kaitsealade hulka.
(1) (2) (3)
ELT 2023, L 48, lk 1.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT 2013, L 354, lk 22).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiiv 2008/56/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapo­ liitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv) (ELT 2008, L 164, lk 19).