ET
C 235/58
Euroopa Liidu Teataja
3.7.2023
Väited ja peamised argumendid Hagi põhjenduseks esitab hageja viis väidet. 1.
Esimene väide Esimeses väites väidab hageja, et komisjon ei algatanud tõsistest raskustest hoolimata ELTL artikli 108 lõike 2 kohast põhiuurimismenetlust.
Kostja jättis tähelepanuta asjaolu, et Saksamaa elektrihindade pidurdamise seaduses ette nähtud abikava soosib ka laadimispunktide käitajaid, kuigi need ei ole lõpptarbijad, vaid energiatarnijad. 2.
Teine väide Teises väites väidab hageja, et ELTL artikli 108 lõike 2 alusel oleks tulnud algatada põhiuurimismenetlus, sest kui uurimine oleks olnud täielik, oleks komisjon pidanud tuvastama, et kuigi laadimispunktide käitajad, kes on nii laadimisvoolu pakkujad kui ka tarnijad, peavad saama abi, ei pea abi seevastu saama puhtalt laadimisvoolu tarnijad, nagu hageja. 3.
Kolmas väide Kolmandas väites väidab hageja, et kostjal ei olnud õigus, kui ta tunnistas elektrihindade pidurdamise seaduses ette nähtud abikava, mis soosib laadimispunktide käitajaid, ELTL artikli 107 lõike 3 punkti b alusel siseturuga kokkusobivaks.
TCF-teatisest tuleneb, et abi, mille eesmärk on kompenseerida kulude kasvu, mis tuleneb Venemaa agressioonisõjast Ukraina vastu ja elektrihindade erakordselt järsust tõusust, on ELTL artikli 107 lõike 3 punktiga b kooskõlas ainult siis, kui on olemas mehhanism, mis tagab, et abi saavad ka need, keda liikmesriigi majanduses tekkinud tõsised häired puudutavad.
Laadimispunktide käitajatele antava abi puhul selline mehhanism puudub. 4.
Neljas väide Neljandas väites väidab hageja, et Saksamaa elektrihindade pidurdamise seaduses ette nähtud abikava laadimispunkti­ de käitajatele on siseturuga kokkusobimatu, kuna see moonutab põhjendamatult konkurentsi ühelt poolt puhtalt laadimisvoolu tarnijate ja teiselt poolt laadimispunktide käitajate vahel.
Elektrienergiahindade pidurdamise seaduses ette nähtud abikava soosis ainult neid laadimisvoolu tarnijaid, kes ka laadimispunkte käitavad.
Puhtalt laadimisvoolu tarnijaid seevastu ei saanud elektrihindade pidurdamise seaduse alusel mingeid toetusi.
See andis laadimispunktide käitajatele konkurentsieelise puhtalt laadimisvoolu tarnijate ees. 5.
Viies väide Viiendas väites väidab hageja, et laadimisvoolu toetus rikub direktiivi (EL) 2019/944 (1), kuna see põhineb fiktsioonil, mis on direktiivi (EL) 2019/944 artikli 2 lõiget 3 arvestades õigusvastane ning mille kohaselt on laadimispunktide käi­ tajad lõpptarbijad, kuigi nad on tegelikult elektriettevõtjad direktiivi (EL) 2019/944 artikli 2 punkti 57 tähenduses ja täidavad direktiivi (EL) 2019/944 artikli 2 punkti 12 kohaseid tarneülesandeid.
Valikuline abi, mida antakse ainult laadimispunktide käitajatele, mitte aga ka puhtalt laadimisvoolu tarnijatele, moonutab konkurentsi ning on vastuolus direktiivi (EL) 2019/944 artikli 3 lõikega 4 ja artikli 5 lõikega 1.
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuni 2019. aasta direktiiv (EL) 2019/944 elektrienergia siseturu ühiste normide kohta ja millega muudetakse direktiivi 2012/27/EL (uuesti sõnastatud) (ELT 2019, L 158, lk 125).
8. mail 2023 esitatud hagi – WG versus komisjon (Kohtuasi T-241/23) (2023/C 235/72) Kohtumenetluse keel: itaalia Pooled Hageja: WG (esindaja: advokaat M. Velardo) Kostja: Euroopa Komisjon