ET
C 235/54
Euroopa Liidu Teataja
3.7.2023
— Neljanda väite kohaselt on rikutud personalieeskirjade III lisa artikli 5 viiendat ja kuuendat lõiku, kuna valikukomisjon ei lisanud reservnimekirja vähemalt kaks korda rohkem kandidaate kui on konkursialuseid ametikohti. — Viienda väite kohaselt ei ole järgitud konkursiteadet, on rikutud personalieeskirjade III lisa artikli 5 esimest lõiku ja on tehtud ilmne hindamisviga, kuna AD 7 konkursil hinnati ka kandidaatide juhtimisvõimet, kuigi seda oskust hinnatakse ainult AD 9 konkursi kandidaatide puhul. — Kuuenda väite kohaselt on rikutud kohtuotsusest Di Prospero vs. komisjon tulenevaid põhimõtteid ning personalieeskirjade artiklit 27 ja võrdsuse põhimõtet, kuivõrd kandidaatidel ei olnud lubatud kandideerida korraga AD 7 konkursil ja AD 9 konkursil, samas kui teatud kandidaadid, kes osalesid AD 9 konkursil, kanti automaatselt AD 7 reservnimekirja. — Seitsmenda väite kohaselt on rikutud kandidaatide võrdse kohtlemise põhimõtet ja hinnangud on ebaobjektiivsed, kuna valikukomisjoni koosseis ei olnud stabiilne tulenevalt asjaolust, et valikukomisjoni koosseisus muutus sageli ja esimees ei teostanud järelevalvet.
2. mail 2023 esitatud hagi – WD versus komisjon (Kohtuasi T-236/23) (2023/C 235/68) Kohtumenetluse keel: itaalia Pooled Hageja: WD (esindaja: advokaat M. Velardo) Kostja: Euroopa Komisjon
Nõuded Hageja palub Üldkohtul: — tühistada 5. mai 2022. aasta otsus, millega hagejat ei kantud konkursside EPSO/AD/380/19-AD7 ja EPSO AD/380/19-AD9 reservnimekirja; — tühistada 15. juuli 2022. aasta otsus, millega jäeti rahuldamata taotlus vaadata uuesti läbi konkursside EPSO/AD/380/19-AD7 ja EPSO AD/380/19-AD9 reservnimekirja kandmata jätmine; — tühistada ametisse nimetava asutuse 14. veebruari 2023. aasta fiktiivne otsus, mis tehti pärast EPSO neljakuist vaikimist ning millega jäeti Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad“) artikli 90 lõike 2 alusel esitatud kaebus rahuldamata; — mõista kohtukulud välja komisjonilt.
Väited ja peamised argumendid Hagi põhjenduseks esitab hageja seitse väidet. — Esimese väite kohaselt on rikutud õigusnorme, mis reguleerivad keeltekasutuse korda liidu institutsioonides.
Kirjaliku ja suulise katse sooritamine muus keeles (inglise ja prantsuse keel) kui hageja emakeeles ei võimaldanud hinnata tema pädevust nõuetekohaselt, kuna katsete tulemus sõltus ühtlasi tema keelteoskusest.
Selle tulemusel rikuti ka personalieeskirjade artiklit 27. — Teise väite kohaselt on rikutud kandidaatide võrdse kohtlemise põhimõtet, kandidaate ei ole hinnatud objektiivselt (Glantenay kohtupraktika) ja on rikutud personalieeskirjade III lisa artikli 5 esimest ja kolmandat lõiku.
Osa kandidaate sooritasid hiljem uued kirjalikud katsed, mis olid selgelt lihtsamad.
Kandidaatide võrdlemine hindamiskeskuses läbi viidud katsetel ei vastanud nõuetele, kuna valikukomisjon ei kontrollinud eelnevalt võimete sõela etapis kogutud andmeid.