DA
3.7.2023
Den Europæiske Unions Tidende
C 235/67
— Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 8. februar 2023, der fiktivt følger af mere end fire måneders tavshed fra EPSO’s side, om afslag på klage indgivet den 8. oktober 2022 i henhold til artikel 90, stk.
2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (herefter »vedtægten«), annulleres. — Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv anbringender. — Første anbringende om tilsidesættelse af de lovbestemmelser, som regulerer sprogordningen ved EU-institutionerne.
Gennemførelsen af den skriftlige og den mundtlige prøve på et andet sprog (engelsk og fransk) end sagsøgerens modersmål forhindrede en korrekt bedømmelse af vedkommendes kompetencer, eftersom resultatet af prøverne også afhang af sprogkundskaber.
Herved blev også vedtægtens artikel 27 tilsidesat. — Andet anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne, manglende objektiv vurdering af ansøgerne (retspraksis i henhold til Glantenay-dommen) og tilsidesættelse af artikel 5, stk.
1 og 3, i bilag III til vedtægten.
Nogle af ansøgerne aflagde faktisk de skriftlige prøver igen, uden at de nødvendige forudsætninger var til stede.
Sammenligningen af ansøgerne under gennemførelsen af prøverne i assessmentcentret blev fordrejet, fordi udvælgelseskomitéen ikke forudgående havde kontrolleret rigtigheden af de oplysninger, der var indeholdt i Talent Screener. — Tredje anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten og det hermed forbundne princip om parternes ligestilling i sagen (artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder), idet sagsøgeren ikke fik kendskab til den fulde begrundelse for, at vedkommende blev udelukket fra udvælgelsesprøven, før sagsanlægget.
Dette har desuden medført en tilsidesættelse af princippet om ligestilling af parterne. — Fjerde anbringende om tilsidesættelse af artikel 5, stk.
5 og 6, i bilag III til vedtægten, for så vidt som udvælgelseskomitéen ikke opførte et antal ansøgere på reservelisten svarende til mindst det dobbelte af antallet af stillinger, der var omfattet af udvælgelsesprøven. — Femte anbringende om tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøve og af artikel 5, stk.
1, i bilag III til vedtægten og som følge heraf anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn, idet ansøgernes lederegenskaber også blev bedømt i udvælgelsesprøve AD7, selv om dette kriterium kun skulle anvendes på ansøgere til udvælgelsesprøve AD9. — Sjette anbringende om tilsidesættelse af de principper, der er opstillet i retspraksis i henhold til dommen i sagen Di Prospero mod Kommissionen, og tilsidesættelse af vedtægtens artikel 27 og lighedsprincippet, idet meddelelsen om udvælgelsesprøve ikke tillod deltagelse i både udvælgelsesprøve AD7 og AD9, selv om nogle ansøgere, der havde ansøgt om deltagelse i udvælgelsesprøve AD9, ex officio blev overført til reservelisten efter udvælgelsesprøve AD7. — Syvende anbringende om tilsidesættelse af princippet om ligebehandling af ansøgerne og manglende objektiv bedømmelse af ansøgerne på grund af manglende stabilitet i udvælgelseskomitéen som følge af hyppige ændringer i dens sammensætning og manglende »shadowing« (observation) fra formandens side.
Sag anlagt den 14. maj 2023 — WM mod Kommissionen (Sag T-253/23) (2023/C 235/81) Processprog: italiensk Parter Sagsøger: WM (ved advokat M. Velardo) Sagsøgt: Europa-Kommissionen