C 235/12
DA
Den Europæiske Unions Tidende
3.7.2023
Parter i hovedsagen Sagsøgere: FT og RRC Sports GmbH Sagsøgt: Fédération internationale de football association (FIFA)
Præjudicielt spørgsmål Skal artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) (kartelforbud), artikel 102 TEUF (forbud mod misbrug af en dominerende stilling) og artikel 56 TEUF (fri udveksling af tjenesteydelser) samt artikel 6 i den generelle forordning om databeskyttelse (1) fortolkes således, at de er til hinder for regler, som vedtages af et internationalt sportsforbund (i den foreliggende sag FIFA), som 211 nationale forbund for den pågældende sport (i den her foreliggende sag, fodbold) er medlemmer af, og hvis regler derfor er bindende for i alt fald størstedelen af aktørerne i den pågældende sports respektive nationale professionelle ligaer (i den foreliggende sag: foreninger) (hvilket dermed også omfatter fodboldklubber, der er organiseret som aktieselskaber), spillere (der er medlemmer af klubberne) og spilleragenter), og som har følgende indhold: 1) Det er forbudt at indgå aftale med spilleragenter om vederlag eller at betale spilleragenter vederlag, der overstiger et loft, der beregnes som en procentdel af transferbeløbet eller af den pågældende spillers årlige vederlag, som det fremgår af artikel 15, stk.
2, i FIFA Football Agent Regulations (FFAR).
2) Det forbydes tredjeparter at betale vederlag, der i henhold til spilleragentaftalen skal betales til spilleragentens medkontrahent, som det fremgår af artikel 14, stk.
2 og 3, i FFAR.
3) Det forbydes foreninger at betale mere end 50 % af det samlede vederlag, som en spiller og en forening skal betale for en spilleragents ydelser, i tilfælde, hvor spilleragenten handler for både den erhvervende forening og den pågældende spiller, som det fremgår af artikel 14, stk.
10, i FFAR.
4) Opnåelse af licens som spilleragent, hvilket er en forudsætning for at kunne levere ydelser som spilleragent, kræver, at ansøgeren underkaster sig det internationale sportsforbunds interne regler (i den foreliggende sag FFAR, FIFA Statutes, FIFA Disciplinary Code, FIFA Code of Ethics og FIFA Regulations on the Status and Transfer of Players samt vedtægter, reglementer, retningslinjer og afgørelser truffet af organer og udvalg) samt dette forbunds jurisdiktion og de regionale forbunds og medlemsforbundenes jurisdiktion, som det fremgår af artikel 4, stk.
2, artikel 16, stk.
2, litra b), og artikel 20 i FFAR, sammenholdt med artikel 8, stk.
3, artikel 57, stk.
1, samt artikel 58, stk.
1 og 2, i FIFA Statutes, artikel 5, litra a), artikel 49 og artikel 53, stk.
3, i FIFA Disciplinary Code samt artikel 4, stk.
2, og artikel 82, stk.
1, i FIFA Code of Ethics.
5) Der opstilles betingelser for at opnå licens som spilleragent, hvorefter det i tilfælde af domfældelse eller forlig i straffesager eller karantæne i mindst to år, suspension eller inddragelse af en licens eller anden udelukkelse iværksat af en myndighed eller et sportsforbund er permanent udelukket at opnå licens, og uden at der foreligger mulighed for senere opnåelse af licensen, som det fremgår af artikel 5, stk.
1, litra a), nr.
ii) og iii), i FFAR.
6) I forbindelse med indgåelse af transferaftaler og/eller ansættelseskontrakter må spilleragenter ikke levere spilleragent­ ydelser eller andre ydelser til og modtage vederlag herfor fra følgende: a) den sælgende forening og den erhvervende forening, b) den sælgende forening og den pågældende spiller, c) alle involverede parter (den sælgende forening, den erhvervende forening og den pågældende spiller),