29.6.2023.
HR
Službeni list Europske unije
C 228/117
Prirodni i energetski resursi za ambalažu – pitanja i rješenja 2.8.
Moderna prehrambena ambalaža, koja predstavlja jednu od glavnih vrsta uporabe ambalažnih materijala, omogućava pouzdanost hrane, njezinu higijensku ispravnost, stabilnost na sobnoj temperaturi i sigurnost.
Međutim, većina prehrambene ambalaže i dalje je namijenjena za jednokratnu uporabu i ne može se u potpunosti reciklirati, ako nije prikladno prikupljena i odvojena od dijelova drugih materijala, jer je onečišćena hranom, premala ili višeslojna.
2.9.
Za svaku vrstu ambalaže potrebni su brojni resursi, uključujući energiju, vodu, kemikalije, naftu, minerale, drvo i tekstil.
Osim toga, proizvodnjom ambalaže često nastaju otpadne vode i blato koji sadrže štetne kemikalije te emisije stakleničkih plinova, teških metala i čestica u zrak.
2.10.
U proizvodnji moderne prehrambene ambalaže upotrebljavaju se različiti umjetni i sintetički materijali, uključujući keramiku, staklo, metal, papir, karton, vosak, drvo, a sve više i plastiku.
Većina te ambalaže izrađena je od stakla, čvrste plastike, papira i kartona.
Iako se novija plastika ponekad proizvodi od kukuruza i drugih biljnih materijala, većina se i dalje proizvodi od nafte i sadržava aditive kao što su polimeri.
2.11.
Od ključne je važnosti da Europska komisija u prijedlogu utvrdi minimalni obvezni sadržaj bioloških sirovina od najmanje 60 % za ambalažu koja se može kompostirati.
Kartoni su često obloženi plastikom koja nije vidljiva, a mnogi različiti oblici ambalaže označeni su tekstom koji je otisnut bojom za pisače.
2.12.
Povećana uporaba različitih vrsta ambalaže, zajedno s niskim stopama ponovne uporabe i recikliranja, otežavaju uspostavu niskougljičnog kružnog gospodarstva u EU-u.
2.13.
EGSO smatra da je ambalaža koja se može kompostirati i koja je sigurna za dodir s hranom najprikladnije rješenje te da ima ključnu ulogu u osiguravanju biorazgradivosti veće količine otpada.
Smanjila bi se i količina plastike koja nije biorazgradiva i koja inače kontaminira kompost.
3.
Plastična ambalaža 3.1.
UN je ocijenio onečišćenje oceanâ plastikom „planetarnom katastrofom”, prvenstveno zbog količine prehrambene ambalažeu izrađene od plastike koja dospijeva u rijeke (3).
To uzrokuje ozbiljnu zabrinutost u pogledu svih vrsta životinja u vodi.
3.2.
Države članice morat će razmotriti novi pristup plastici utemeljen na kružnom gospodarstvu.
Mogu promicati razvoj mogućnosti za kružnu ambalažu odabirom drugih materijala ili određenih materijala od polimera kako bi zajamčile bolje mogućnosti recikliranja.
Ako plastiku nije moguće reciklirati, trebala bi se upotrebljavati za proizvodnju biogoriva.
4.
Trajni materijali, podaci o recikliranju i problemi s ciljevima ponovnog punjenja boca alkoholnih pića 4.1.
Različiti materijali za prehrambenu ambalažu imaju različite značajke i svojstva, što utječe na njihovu mogućnost recikliranja.
Materijali kao što su aluminij, staklo i čelik smatraju se „trajnim materijalima”, što znači da tijekom uporabnog vijeka gotovo da ne propadaju i da se mogu reciklirati neograničeni broj puta, a da pritom ne dođe do gubitka kvalitete ili inherentnih značajki materijala.
4.2.
Interes za trajne materijale značajno je porastao, usporedno s razmatranjima povezanima s kružnim gospodarstvom.
Takve materijale treba na pravilan način prepoznati u budućem zakonodavstvu, donošenjem budućih politika kojima se učinkovito podupire njihovo recikliranje.
4.3.
Ambalaža koja se temelji na vlaknima i drugim prirodnim materijalima korištenim za ambalažu može poduprijeti rast bez upotrebe resursa.
Naime, izrađuje se od obnovljivih materijala, a pritom je izdržljiva, privlačnog izgleda, biorazgradiva i može se reciklirati.
Nedavna su istraživanja pokazala da se ambalaža izrađena od vlakana može reciklirati više od 25 puta, što pokazuje da je riječ o ključnoj sastavnici kružnog gospodarstva.
(3)
https://www.newscientist.com/article/mg25333710-100-pollution-is-the-forgotten-global-crisis-and-we-need-to-tackle-it-now/.