29.6.2023
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 228/117
Naturressourcer og energiressourcer, der anvendes til emballage — problemer og løsninger 2.8.
Moderne fødevareemballage — som er et af de vigtigste anvendelsesformål for emballagematerialer — er en måde, hvorpå man kan gøre fødevarer pålidelige, hygiejniske, langtidsholdbare og sikre.
De fleste fødevareemballager er dog stadig engangsprodukter og kan ikke genanvendes fuldt ud, hvis de ikke adskilles ordentligt fra andre materialedele og indsamles, fordi de enten er tilsmudset af fødevarer, er for små eller har flere lag.
2.9.
Hver enkelt emballagetype kræver en lang række ressourcer, herunder energi, vand, kemikalier, råolie, mineraler, træ og tekstiler.
Derudover medfører produktionen af emballage ofte spildevand og slam, der indeholder skadelige kemikalier, samt udledning af drivhusgasser, tungmetaller og partikler til luften.
2.10.
En lang række menneskeskabte og syntetiske materialer, herunder keramiske materialer, glas, metal, papir, karton, pap, voks, træ og i stigende grad plast, anvendes til at skabe moderne fødevareemballage.
Det meste af denne emballage er fremstillet af glas, stiv plast, papir og karton.
Selv om visse nyere typer plast produceres af majs og andre plantematerialer, fremstilles langt det meste stadig af råolie og indeholder tilsætningsstoffer såsom polymerer.
2.11.
Det er altafgørende, at Kommissionen i forslaget fastsætter et obligatorisk biobaseret minimumsindhold på mindst 60 % for komposterbar emballage.
Karton er ofte beklædt med plast, som ikke er synlig, og mange forskellige former for emballage mærkes med tekst under anvendelse af tryksværte.
2.12.
Den øgede brug af forskellige former for emballage kan sammen med lave genbrugs- og genanvendelsesrater hindre skabelsen af en kulstoffattig cirkulær økonomi i EU.
2.13.
Efter EØSU's opfattelse er komposterbar emballage, som er sikker, hvad angår kontakt med fødevarer, den bedst egnede løsning og spiller en central rolle i at sikre, at mere emballage er bionedbrydeligt.
Denne form for emballage mindsker også mængden af ikkebionedbrydelig plast, som ellers forurener komposten.
3.
Plastemballage 3.1.
FN har kaldt plastforureningen i havene for »en katastrofe for planeten«, hovedsageligt på grund af mængden af fødevareemballage fremstillet af plast, der har fundet vej ud i floderne (3).
Dette giver anledning til bekymring for alle akvatiske arter.
3.2.
Medlemsstaterne vil være nødt til at overveje en ny tilgang til plast, der tager udgangspunkt i den cirkulære økonomi.
De kan fremme udviklingen af cirkulære emballagealternativer ved at vælge andre materialer eller særlige polymermaterialer for at sikre en langt bedre genanvendelighed.
Når plast ikke kan genanvendes, bør det anvendes til produktion af biobrændstoffer.
4.
Vedvarende materialer, genanvendelsesdata og problemer med genopfyldningsmål for alkoholflasker 4.1.
Forskellige fødevareemballagematerialer har forskellige karakteristika og egenskaber, hvilket påvirker deres genanvendelighed.
Materialer som aluminium, glas og stål betragtes som vedvarende materialer, hvilket betyder, at de udviser minimal nedbrydning i driftslevetiden og kan genanvendes i det uendelige uden at miste deres kvalitet eller iboende materialeegenskaber.
4.2.
Interessen for vedvarende materialer er vokset betydeligt sideløbende med tankegangen om en cirkulær økonomi.
Sådanne materialer bør anerkendes behørigt i fremtidig lovgivning, og fremtidige politikker bør effektivt støtte genanvendelsen af dem.
4.3.
Emballage fremstillet af fibre og andre naturlige materialer kan understøtte vækst, der er afkoblet fra ressourceforbruget.
Denne type emballage er fremstillet af vedvarende materialer, samtidig med at den er holdbar, attraktiv, genanvendelig og biologisk nedbrydelig.
Nylige undersøgelser har vist, at fiberemballage kan genanvendes mere end 25 gange, hvilket gør det til et væsentligt element i den cirkulære økonomi.
(3)
https://www.newscientist.com/article/mg25333710-100-pollution-is-the-forgotten-global-crisis-and-we-need-to-tackle-it-now/.