27.6.2023
SL
Uradni list Evropske unije
C 224/41
Območje na zahodu omejujejo prvi vrhovi Sevenov; na severu apnenčasti masiv Lussan, katerega najvišja točka je hrib Bouquet (630 m); na vzhodu in jugu obsežne apnenčaste planote, pogosto gozdnate, ki ga ločujejo od dežel Nîmes in Sommières ter doline reke Rone.
Reka Gardon, pomemben element lokalnega hidrografskega omrežja, prečka območje od severozahoda proti jugovzhodu.
Geografsko območje leži na pretežno apnenčasti podlagi, vinogradi pa na splošno na kamnitih, plitkih tleh pobočij.
Kar zadeva podnebje, ima območje sredozemski značaj, ki pa ga blažita oddaljenost od obale in vrhovi, ki omejujejo morske vplive.
Zato so temperaturne razlike večje kot na obali, povprečna letna temperatura pa je na severozahodnem delu območja za eno do dve stopinji nižja kot na jugovzhodnem.
To prehodno podnebje se kaže predvsem v blažji poletni suši; letna količina padavin, ki znaša 700 mm, lahko med leti znatno niha, kar je povezano z včasih zelo močnim jesenskim deževjem (sevenski pojav).
Geografsko območje se tako razprostira v osrčju polikulturne pokrajine, kjer je vinska trta zasajena povsod po pobočjih in kjer se naravno rastlinstvo deli zlasti na črnike in puhaste hraste, kar odraža to podnebno prehodno območje.
Vinska trta je skozi stoletja spremljala zgodovino in kmetijsko življenje pokrajine Uzès in že od rimskih časov obstajajo številni dokazi o gojenju vinske trte na tem ozemlju.
Pozneje, v srednjem veku, je bila vinska trta še vedno prisotna in je v očeh krščanske duhovščine pridobila pomembno simbolično vrednost, zato so prvi škofje postali vinogradniki.
Že v 15. stoletju so se na ozemlju Duché d’Uzès omenjali kakovostni vinogradi in plemenita vina.
Od takrat so vinogradi na bregovih, ki so v pokrajini povezani z oljkami in mejijo na bogatejše ravnice, zasajene z žiti, kljub zaporednim krizam stalnica.
Lastniška struktura, v kateri so prevladovala majhna gospodarstva mešane pridelave, je spodbujala razvoj vinske trte na bregovih, kar se je v 18. stoletju še okrepilo zaradi dvojne dejavnosti, ko so delavci v tekstilni industriji obdelovali tudi majhne parcele z vinsko trto.
Vinom je bila že leta 1981 podeljena označba za deželno vino „Vin de Pays de l’Uzège“, ki se je leta 1992 spremenilo v označbo deželno vino „Vin de Pays Duché d’Uzès“ s strožjimi pogoji proizvodnje in opredelitvijo sredozemskega sortnega sestava.
Sindikat je ob upoštevanju podnebnih in talnih posebnosti območja opredelil vinorodni prostor, pri čemer so proizvajalci pazili, da bi čim bolj prišla do izraza zveza med vinogradniškimi legami in sortami vinske trte v korist pristnosti vin.
Vinogradi so bili prestrukturirani z najplemenitejšimi sredozemskimi sortami vinske trte, syrah N in grenache N za rdeča vina in vina rosé ter grenache blanc B in viognier B za bela vina.
Leta 2010 je bilo v 32 zasebnih in 11 zadružnih vinskih kleteh proizvedenih skoraj 9 000 hektolitrov vina; rdeča vina predstavljajo 60 % proizvodnje, vina rosé 25 %, bela vina pa 15 %.
8.2.
Medsebojni vzročni vplivi Posebna geografska lega ZOP „Duché d’Uzès“ na križišču Sevenov, regije Languedoc in Provanse z blažjim sredozemskim podnebjem omogoča počasno zorenje sredozemskih sort vinske trte in izvirnost vin, za katera so značilne eleganca, sadnost in svežina.
Znanje in spretnosti vinogradnikov, izbira zgolj sredozemskih sort vinske trte in študije vinorodnega prostora so tako omogočili zasaditev različnih sort vinske trte v razmerah, v katerih najbolje uspevajo.
Vedno imajo namreč prednost dobro izpostavljene parcele s plitvimi in prodnatimi ter dobro odcednimi tlemi.
Poleg tega so zaradi prisotnosti prvega predgorja Sevenov opazne močne temperaturne razlike med dnevom in nočjo.
Ta temperaturni razpon, zlasti sveže noči, omogoča počasno zorenje grozdja, spodbuja barvo in ohranja kisline in aromo jagod, kar so izjemne značilnosti vin z ZOP „Duché d’Uzès“, v katerih je čutiti svežino in sadnost.
Sorta grenache N prinaša mehkobo, polnost ter intenzivno in zelo elegantno sadnost.