27.6.2023 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 224/41
Районът е ограничен на запад от предпланините на Cévennes; на север от варовиковия масив Lussan, чиято найвисока точка е връх Bouquet (630 m); на изток и на юг от обширни варовикови плата, често залесени, които го разграничават от територията на Nîmes, Sommières и долината на река Рона.
Накрая, река Gardon — основен елемент от местната хидрографска мрежа, го пресича от северозапад на югоизток.
Географският район е разположен върху субстрати, които в по-голямата си част са с варовиков произход, а лозята обикновено са засадени върху склонове с каменисти и не особено дълбоки почви.
Що се отнася до климата в сектора, той е средиземноморски, но смекчен поради отдалечеността от крайбрежието и наличието на форми на релефа, който ограничават морското влияние.
Поради тази причина се наблюдават по-значителни контрастни разлики в температурите в сравнение с крайбрежието, а средната годишна температура в северозападната част на района е с един до два градуса по-ниска отколкото в югоизточната му част.
Този преходен климат се изразява по-специално в смекчено лятно засушаване; годишното количество на валежите е от порядъка на 700 mm, като се наблюдават значителни годишни колебания във връзка с есенните дъждове, които понякога са много обилни (феномен, характерен за масива Cévennes, наричан „phénomène Cévenol“).
По този начин географският район заема централно място в ландшафт, който е отражение на тази преходна климатична зона и за който е характерно отглеждането на смесени култури, където лозовите насаждения се срещат навсякъде по склоновете и където естествена растителност включва по-специално поравно каменен дъб (Quercus ilex) и космат дъб (Quercus pubescens).
През вековете лозовите насаждения са неизменна част от историята и селскостопанския живот на регион Uzès, като съществуват многобройни доказателства за отглеждането на лозя на тази територия още през римската епоха.
По-късно, през Средновековието, отглеждането на лозя продължава и придобива голямо символично значение за християнското духовенство, така първите епископи стават лозари.
Качествените лозови насаждения и благородните вина на територията на Duché d’Uzès се споменават още през 15-ти век.
Оттогава и въпреки последователните кризи, ландшафтът, състоящ се от склонове с лозови насаждения, съчетани с маслинови дървета, и граничещи с тях по-богати равнини, засадени със зърнени култури, остава непроменен.
Поземлената структура, в която преобладават малките стопанства, в които се отглеждат смесени култури, благоприятства използването на разположените по склонове лозя — явление, за което през XVIII век допринасят двойната дейност или работниците от текстилната промишленост, които отглеждат също и малки парцели с лозови насаждения.
Още през 1981 г. вината са признати като „Vin de Pays de l’Uzège“, което през 1992 г. става vin de pays (регионално вино) „Duché d’Uzès“, като се въвеждат по-строги условия на производство и се определя средиземноморски сортов състав.
Като се имат предвид особеностите на климата и почвите в тази зона, синдикатът предприе работа по идентифицирането на различните райони, която позволи на производителите да използват най-доброто съответствие между подходящото за лозята местоположение и сортовете грозде в полза на автентичността на вината.
Преструктурирането на лозята се извършва с най-благородните средиземноморски сортове — Syrah N и Grenache N за червените вина и вината розе, Grenache blanc B и Viognier B за белите вина.
През 2010 г. наименованието за произход се иска за близо 9 000 hl вино, произведено от 32 индивидуални и 11 кооперативни изби; червените вина съставляват 60 % от производството, вината розе — 25 %, а белите — 15 %.
8.2.
Причинно-следствени връзки Особеното географско разположение на района на ЗНП „Duché d’Uzès“, на кръстопът между планината Cévennes, Languedoc и Provence, със своя преходен средиземноморски климат дава възможност за бавно узряване на средиземноморските сортове и изразяване на оригиналните качества на вината с характерните за тях елегантност, плодов аромат и свежест.
Така уменията и знанията на лозарите, изборът само на средиземноморски сортове грозде и проучванията на почвите позволяват различните сортове да бъдат засадени при условия, които дават възможност да се проявят оптимално техните качества.
Винаги се предпочитат парцели с добро изложение, разположени върху не особено дълбоки, каменисти и добре отцеждащи се почви.
Освен това близостта на първите предпланини на Cévennes обуславя големите разлики между дневните и нощните температури.
Именно тези температурни амплитуди, по-специално прохладните нощи, които дават възможност за бавно узряване на гроздето, благоприятстват цвета и позволяват да се запазят киселинността и ароматното излъчване на плодовете — отличителни характеристики на вината със ЗНП „Duchés d’Uzès“, които намират израз в тяхната свежест и плодов аромат.
Сортът Grenache N придава мазна консистенция, плътност и много елегантен наситен плодов аромат.