C 216/36
SV
Europeiska unionens officiella tidning
19.6.2023
Grunder och huvudargument I den överklagade domen ogillade tribunalen Jushi Egypt for Fiberglass Industry SAE:s (nedan kallat Jushi) talan om ogiltigförklaring av kommissionens genomförandeförordning (EU) 2020/870 (1) av den 24 juni 2020 om införande av en slutgiltig utjämningstull och slutgiltigt uttag av den provisoriska utjämningstull som införts på import av produkter av ändlösa glasfiberfilament med ursprung i Egypten och om uttag av den slutgiltiga utjämningstullen på registrerad import av produkter av ändlösa glasfiberfilament med ursprung i Egypten.
Till stöd för sitt överklagande har klaganden åberopat fem grunder, vilka avser att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning när den
— fann att kommissionen inte hade åsidosatt artiklarna 2 a och b samt 3.1 a i antisubventionsgrundförordningen (2) genom att anse att finansiella bidrag från regeringar och offentliga organ med kopplingar till Folkrepubliken Kinas regering kunde tillskrivas de offentliga myndigheterna i ursprungslandet eller exportlandet, det vill säga Arabrepubliken Egyptens regering,
— fann att kommissionen inte hade åsidosatt artiklarna 4.2 och 4.3 i antisubventionsgrundförordningen genom att anse att de finansiella bidrag som tillskrivits de egyptiska myndigheterna var selektiva,
— fann att kommissionen inte hade åsidosatt artiklarna 3.
1 a ii, 3.2 och 5 i antisubventionsgrundförordningen vid beräkningen av storleken på den förmån som Jushi beviljats inom ramen för systemet med tullrestitution vid import, och
— fann att kommissionen inte hade åsidosatt artiklarna 3.2 och 4.2 c i antisubventionsgrundförordningen genom att anse att den skattemässiga behandlingen av valutakursförluster gav Jushi en fördel och utgjorde en selektiv subvention.
Vad gäller den första grunden har klaganden i huvudsak gjort gällande att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att det enligt antisubventionsgrundförordningen inte är uteslutet att ett finansiellt bidrag kan tillskrivas de offentliga myndigheterna i ursprungslandet eller exportlandet, även om bidraget inte kommer direkt från dem, i enlighet med artiklarna 2 b och 3.1 i förordningen.
Vad gäller den andra grunden har klaganden i huvudsak gjort gällande att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att den egyptiska regeringen skulle anses ha ställning av den myndighet som beviljade den förmånliga finansiering som beviljats av de kinesiska myndigheterna.
Istället borde tribunalen ha slagit fast att kommissionen hade åsidosatt artiklarna 4.2 och 4.3 i antisubventionsgrundförordningen, eftersom det var de kinesiska enheter som beviljat de finansiella bidragen som hade denna ställning.
Vad gäller den tredje grunden har klaganden i huvudsak gjort gällande att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning när den slog fast att den enda jämförbara situationen vid bedömningen av huruvida Jushi åtnjöt en fördel var situationen för ett företag som, såsom Jushi, är etablerat i Suezkanalens ekonomiska zon (Suez Canal Economic Zone) (nedan kallad SCZONE) som säljer produkter innehållande tullbefriade råvaror till ett företag som är etablerat utanför SCZONE.
Vad gäller den fjärde grunden har klaganden i huvudsak gjort gällande att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fann att kommissionen inte ansåg att den skattemässiga behandlingen i sig utgjorde en subvention som kunde bli föremål för en kompensationsåtgärd och att Jushi i målet vid tribunalen inte hade lagt fram någon bevisning som kunde förta trovärdigheten i kommissionens bedömning av de faktiska omständigheterna i den angripna genomförandeförord­ ningen i fråga om den omständigheten att den skattemässiga behandlingen gynnade alla företag som hade skulder i utländsk valuta.
(1) (2)
EUT L 201, 2020, s. 10.
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1037 av den 8 juni 2016 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (EUT L 176, 2016, s. 55).