C 216/36
SK
Úradný vestník Európskej únie
19.6.2023
Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia Všeobecný súd napadnutým rozsudkom zamietol žalobu o neplatnosť podanú odvolateľkou proti vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) 2020/870 (1) z 24. júna 2020, ktorým sa ukladá konečné vyrovnávacie clo a s konečnou platnosťou vyberá predbežné vyrovnávacie clo uložené na dovoz výrobkov z nekonečného skleneného vlákna s pôvodom v Egypte a ktorým sa vyberá konečné vyrovnávacie clo z registrovaného dovozu výrobkov z nekonečného skleneného vlákna s pôvodom v Egypte.
Na podporu tohto odvolania odvolateľka uvádza štyri odvolacie dôvody, a to, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď:
— dospel k záveru, že Komisia neporušila článok 2 písm.
a), článok 2 písm.
b) a článok 3 ods.
1 písm.
a) základného nariadenia (2), keď pripísala finančné príspevky vlád a verejných orgánov spojených s vládou Čínskej ľudovej republiky vláde krajiny pôvodu alebo vývozu, konkrétne vláde Egyptskej arabskej republiky,
— konštatoval, že Komisia neporušila článok 4 ods.
2 a 3 základného nariadenia, keď považovala finančné príspevky pridelené egyptskej vláde za špecifické,
— dospel k záveru, že Komisia neporušila článok 3 ods.
1 písm.
a) bod ii), článok 3 ods.
2 a článok 5 základného nariadenia, keď vypočítala výšku výhody poskytnutej odvolateľke v rámci systému vrátenia cla, a
— rozhodol, že Komisia neporušila článok 3 ods.
2 a článok 4 ods.
2 písm.
c) základného nariadenia, keď určila, že daňové zaobchádzanie s kurzovými stratami poskytlo odvolateľke výhodu a predstavovalo osobitnú subvenciu.
Pokiaľ ide o prvý odvolací dôvod, odvolateľka v podstate tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že základné nariadenie nevylučuje možnosť, že aj keď finančný príspevok nepochádza priamo od vlády krajiny pôvodu alebo vývozu, tento finančný príspevok jej môže byť pripísaný podľa článku 2 písm.
b) a článku 3 ods.
1 základného nariadenia.
Pokiaľ ide o druhý odvolací dôvod, odvolateľka v podstate tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že egyptská vláda má postavenie orgánu, ktorý poskytol zvýhodnené financovanie, ktoré poskytla čínska vláda.
Namiesto toho mal Všeobecný súd dospieť k záveru, že Komisia porušila článok 4 ods.
2 a 3 základného nariadenia, pretože čínske subjekty poskytujúce finančné príspevky boli orgánom poskytujúcim subvenciu.
Pokiaľ ide o tretí odvolací dôvod, odvolateľka v podstate tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že jedinou porovnateľnou situáciou na účely určenia, či odvolateľka získala výhodu, je situácia podniku so sídlom, ako je odvolateľka, v hospodárskej zóne Suezského prieplavu (SCZóna), ktorý predáva výrobky obsahujúce materiály, na ktoré sa vzťahuje oslobodenie od cla, podniku so sídlom mimo SCZóny.
Pokiaľ ide o štvrtý odvolací dôvod, odvolateľka v podstate tvrdí, že Všeobecný súd sa dopustil nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že Komisia sa nedomnievala, že daňový režim sám osebe predstavuje subvenciu, ktorá by mohla byť predmetom vyrovnávacieho opatrenia, a že odvolateľka nepredložila v prvostupňovom konaní dôkazy, ktoré by spochybnili skutkové zistenia, ktoré Komisia vykonala v napadnutom vykonávacom nariadení, pokiaľ ide o skutočnosť, že daňové zaobchádzanie zvýhodňuje všetky podniky so záväzkami v cudzej mene.
(1) (2)
Ú. v.
EÚ L 201, 2020, s. 10.
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/1037 z 8. júna 2016 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskej únie (Ú. v.
EÚ L 176, 2016, s. 55).