16.6.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 214/155 Torsdagen, 19 januari 2023
S.
Det måste säkerställas att den centralisering av fiskeriförvaltningen som förespråkas inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken är förenlig med den lokala förvaltning som krävs för att säkerställa sektorns socioekonomiska bärkraft.
T.
Regionaliseringen är en av pelarna i den gemensamma fiskeripolitiken, och den decentraliserade strategin är särskilt viktig för sektorn för småskaligt kustnära fiske, med beaktande av skillnaderna inom fiskerisektorn mellan de enskilda medlemsstaterna.
U.
Lokal gemensam förvaltning är avgörande för att säkerställa deltagande av segmentet småskaligt fiske i beslutsprocessen.
V.
Den gemensamma fiskeripolitiken erbjuder därför inget tydligt och differentierat lagstiftningsstöd för småskaligt fiske som skulle kunna bidra till att säkerställa dess socioekonomiska bärkraft.
Medlemsstaterna har inte heller vidtagit några effektiva åtgärder för denna typ av fiske.
W.
I många europeiska kustregioner, särskilt i Medelhavsområdet, bedrivs småskaligt fiske och skaldjursodling i skärningspunkten mellan de ekonomiska, sociala och miljömässiga dimensionerna, vilket i hög grad bidrar till socioekonomisk välfärd, sysselsättning och främjande av ekonomisk och social sammanhållning i olika kustregioner och yttersta randområden som ofta har strukturella begränsningar och behöver stöd för att utnyttja möjligheterna till ekonomisk diversifiering.
X.
Inkomster från fiske bör därför inte enbart betraktas som vinst eftersom de också bidrar till att bevara en livsstil som har ett enormt stort kulturellt och historiskt värde för många kustsamhällen samtidigt som de ger ett viktigt socialt och ekonomiskt skyddsnät.
På så vis utgör det småskaliga fisket en lösning på problemet med ökad avfolkning, en åldrande befolkning och ökande arbetslöshet – faktorer som alla är stora utmaningar för de flesta av kustregionerna i Europas länder och på öar i Europa.
Det småskaliga fisket har en enorm och mångsidig inverkan på det sociala och kulturella arvet i kustområdena.
Y.
Det småskaliga fisket kan spela en grundläggande roll för att uppnå målen för hållbar utveckling, vilket uttryckligen erkänns i mål 14.b.
Det småskaliga fisket kan också bidra till andra politiska krav bakom målen för hållbar utveckling, exempelvis mål 2 – ”Ingen hunger” och dess mål 2.3, mål 5 – ”Jämställdhet” och dess mål 5.a och 5.b, mål 8 – ”Anständiga arbetsvillkor och ekonomisk tillväxt” och dess mål 8.5 samt mål 13 – ”Klimatåtgärder” i dess helhet.
Z.
Fiskare fungerar som ”havets väktare”, och fisket bidrar till tillgången till proteinrika livsmedel för en hälsosam och balanserad kost.
AA.
De allra flesta olyckor och tillbud ombord på fiskefartyg beror på den mänskliga faktorn (62,4 %), medan systemfel och fel i utrustningen kommer på andra plats (23,2 % av fallen). AB.
I många fall bedrivs småskaligt fiske med endast en yrkesperson ombord. AC.
Frågor som rör säkerhet och bekvämlighet i flottan för småskaligt fiske kan inte betraktas separat från frågor som rör fiskeansträngning och inkomster från fisket.
I detta avseende har begränsningen när det gäller bruttodräktighet, som kriterium för att mäta fiskekapacitet, en negativ påverkan på säkerheten och bekvämligheten i flottan för småskaligt fiske eftersom den begränsar incitamentet att byta ut och modernisera fartyg eller öka det tillgängliga utrymmet ombord för att förbättra besättningarnas bekvämlighet, säkerhet och i slutänden sektorns attraktivitet, särskilt för unga människor och kvinnor. AD.
Sådana säkerhetsfrågor kan inte betraktas skilt från särdragen hos flottan för småskaligt fiske i medlemsstaterna, exempelvis att flottan kan förknippas med höga riskfaktorer till följd av bristen på specialiserad säkerhetsrådgivning för sektorn, verksamhetens ensamma karaktär, långa arbetstider eller risken att fastna i utrustningen.
Förhållandena för verksamheten varierar för flottan.
En del utgår från stränder eller hamnar som ofta har besvärliga verksamhetsförhållanden.
Mot bakgrund av denna situation bör man överväga att anpassa maskinstyrkan till flottans egenskaper och till verksamhetsförhållandena, utan att öka fiskeansträngningen och fångsterna, i syfte att skapa säkrare förhållanden för flottan när den anlöper eller lämnar en hamn.