16.6.2023
SL
Uradni list Evropske unije
C 214/137 četrtek 19. januarja 2023
X.
ker je sodelovanje z mednarodnimi partnerji ključno za zaščito sredstev EU, porabljenih zunaj Evrope, in prihodkovne strani proračuna EU; ker je urad OLAF leta 2021 podpisal dogovore o upravnem sodelovanju z dvema mednarodnima partnerskima organoma, in sicer z uradom generalnega državnega tožilstva Ukrajine in Svetovno carinsko organizacijo; ker je urad OLAF v letu 2021 organiziral spletne dogodke, da bi vzpostavil nove operativne stike s preiskovalnimi organi v državah, ki niso članice EU, ter spodbudil poročanje o goljufijah in nepravilnostih prek delegacij EU po svetu;
1.
pozdravlja 33. letno poročilo o zaščiti finančnih interesov Evropske unije in boju proti goljufijam za leto 2021;
2. se zaveda, da je bilo leto 2021 zahtevno leto, v katerem je bilo treba zaradi posledic pandemije covida-19 prilagoditi strategije kontrol in se osredotočiti na preprečevanje s posebnimi blažilnimi in ciljno usmerjenimi ukrepi za odkrivanje nepravilnosti in goljufij;
3. opozarja, da je 19. februarja 2021 začel veljati mehanizem za okrevanje in odpornost, ki je glavni steber instrumenta NextGenerationEU in se financira z izposojanjem Komisije na kapitalskih trgih, njegov cilj pa je retroaktivno financiranje reform in naložb v državah članicah od začetka pandemije februarja 2020;
4. poudarja dejstvo, da so bile operacije v letu 2021 upravičene do financiranja EU v okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020 (ki se bo zaključilo leta 2024), večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 in svežnja za okrevanje NextGenerationEU;
5. poudarja dejstvo, da novi večletni finančni okvir za obdobje 2021–2027, za katerega so bili zadnji programi sprejeti leta 2021, skupaj z načrtom za okrevanje NextGenerationEU zagotavlja EU 1,8 bilijona EUR, kar je doslej največji obseg sredstev; izpostavlja dejstvo, da lahko Parlament (za zagotovitev razrešnice), OLAF, Računsko sodišče, Komisija sama in po potrebi Evropsko javno tožilstvo dostopajo do ustreznih podatkov in preverjajo uporabo sredstev za dopolnitev in okrepitev revizijskih ukrepov, določenih v veljavnih uredbah;
6. ugotavlja, da bi morala imeti Parlament in njegov odbor za proračunski nadzor pomembno vlogo pri upravljanju mehanizma za okrevanje in odpornost, tudi v okviru rednih, strukturiranih dialogov, pri katerih je Komisija povabljena, naj razpravlja o izvajanju mehanizma za okrevanje in odpornost in se od nje pričakuje, da upošteva izražena stališča;
7. poudarja, da je potrebna in pričakovana tudi ustrezno visoka stopnja pozornosti in nadzora, da bi zagotovili, da bodo lahko ta sredstva kar najbolje prispevala k skupnim ciljem Unije; opozarja na povečan pritisk na organe, ki upravljajo sredstva EU, povečan obseg uporabljenih sredstev in večja tveganja, povezana z njihovim upravljanjem (po uvedbi poenostavljenih in nujnih postopkov, ki so dovzetni za zlorabe, zaradi pandemije);
8.
meni, da bi si bilo treba vzporedno z doslednim izvajanjem strukture EU za boj proti goljufijam prizadevati za izboljšanje preglednosti, digitalizacijo boja proti goljufijam ter stalno krepitev in razvoj ocene in obvladovanja tveganja za goljufije;
9. poziva k višji ravni digitalizacije, interoperabilnosti podatkovnih sistemov in usklajenosti poročanja, spremljanja in revizije v EU ter v ta namen ponovno poziva Komisijo, naj uskladi opredelitve, da bo mogoče po vsej EU pridobiti primerljive podatke;
10. poziva Komisijo, naj predstavi zakonodajni predlog o medsebojni upravni pomoči na področjih porabe sredstev EU, kjer doslej ta praksa ni bila predpisana; spodbuja Komisijo, naj razvije sistem za izmenjavo informacij med pristojnimi organi, da se omogoči navzkrižno preverjanje računovodskih evidenc za transakcije med dvema ali več državami članicami, da bi tako preprečili mednarodne goljufije v okviru evropskih strukturnih in investicijskih skladov, s čimer bi zagotovili medsektorski pristop k zaščiti finančnih interesov EU;
11. izraža zaskrbljenost zaradi precej pozne objave letnega poročila o zaščiti finančnih interesov, saj je poročilo za leto n objavljeno šele septembra leta n+1; razume, da je glavni razlog za to dejstvo, da države članice svoje informacije predložijo precej pozno; poziva Komisijo, naj bo bolj proaktivna in od držav članic zahteva, naj svoje podatke predložijo prej, da bo tudi njeno letno poročilo na voljo prej, kar bi omogočilo hitrejše sprejetje resolucije Parlamenta o poročilu, po možnosti v letu n+1;