C 214/34
SK
Úradný vestník Európskej únie
16.6.2023
Streda 18. januára 2023
25. zdôrazňuje strategickú úlohu medzinárodnej kultúrnej spolupráce a kultúrnej diplomacie v zahraničnej politike EÚ pri posilňovaní vzťahov s partnerskými krajinami, presadzovaní demokratických hodnôt EÚ, ochrane kultúrneho dedičstva v zahraničí, podpore medzikultúrneho dialógu, mobilite umelcov a pracovníkov v kultúre, predchádzaní konfliktom, boji proti dezinformáciám a zahraničnému zasahovaniu v tretích krajinách a boji proti nedovolenému obchodovaniu, rabovaniu a ničeniu kultúrneho majetku; vyzýva na posilnenie kultúrnej diplomacie EÚ tým, že sa kultúra určí za strategický pilier v rámci vonkajšej činnosti Únie a vytvorí sa nástroj EÚ, ktorý bude stelesňovať kultúrne aspekty Únie na celom svete a podporovať medzinárodné kultúrne vzťahy založené na kultúrnej spolupráci a spoločnej tvorbe s aktívnym zapojením občianskej spoločnosti a kultúrnych odvetví tretích krajín; zdôrazňuje, že týmto nástrojom by sa mohli budovať kapacity EÚ a poskytovať finančná pomoc kultúrnym, tvorivým a inovačným sektorom občianskej spoločnosti tretích krajín; podporuje začlenenie kultúry do všetkých súčasných a budúcich dvojstranných a mnohostranných dohôd s náležitým ohľadom na záväzky prijaté v rámci Dohovoru UNESCO o ochrane a podpore rozmanitosti kultúrnych prejavov;
26. zdôrazňuje, že geopolitické a humanitárne celosvetové krízy sú dôkazom, že EÚ si musí zabezpečiť dôveryhodné a priame informácie o aktuálnych a možných vonkajších hrozbách pre EÚ, aby mohla rýchlo a účinne reagovať a lepšie chrániť svoje záujmy v zahraničí; vyzýva na posilnenie Spravodajského a situačného centra EÚ a centra ESVČ pre reakcie na krízy tým, že sa im poskytnú väčšie zdroje a spôsobilosti;
27. zdôrazňuje, že je potrebné jasne vymedziť právomoci PK/VP, predsedníčky Komisie a predsedu Európskej rady, keďže súčasný regulačný rámec stanovený v zmluvách a v medziinštitucionálnych dohodách o vonkajšom zastúpení EÚ v zahraničí je nejasný, pokiaľ ide o právomoci jednotlivých inštitucionálnych predstaviteľov; domnieva sa, že táto nejasnosť môže viesť k istej duplicite v rámci vonkajšej činnosti EÚ alebo uviesť náprotivky a/alebo partnerov EÚ na celom svete do omylu v ich vzťahoch s Úniou;
Sfunkčnenie strategickej autonómie
28. zdôrazňuje, že útočná ruská vojna proti Ukrajine a závažná a masívna deštrukcia, vojnové zločiny a úmyselné porušovanie ľudských práv a základných noriem medzinárodného práva Ruskou federáciou poukázali na potrebu silnejších, ambicióznejších, dôveryhodnejších, strategickejších a jednotnejších opatrení a prítomnosti EÚ na svetovej scéne; zdôrazňuje potrebu, aby si EÚ energickejšie stanovovala vlastné strategické ciele, ako sa uvádza v Strategickom kompase, a rozvíjala spôsobilosti a strategických poskytovateľov na ich plnenie, pričom by mala pracovať samostatne, ako aj v úzkej spolupráci s podobne zmýšľajúcimi partnermi; zastáva názor, že cieľom politiky EÚ voči Ukrajine by malo byť opätovné získanie všetkých okupovaných území Ukrajiny, ochrana jej nezávislosti, zvrchovanosti a územnej celistvosti, rýchle dokončenie právneho postupu konfiškácie majetku zmrazeného sankciami, ako aj postavenie páchateľov vrátane Vladimíra Putina a najvyššieho vojenského a civilného vedenia Ruskej federácie pred medzinárodný súd;
29. pripomína, že EÚ sa stane vplyvným aktérom v oblasti diplomacie a bezpečnosti jedine na základe silných opatrení a že svoju strategickú suverenitu a solidaritu si posilní jedine uplatňovaním konkrétnych opatrení, politík, rozpočtov a záväzkov;
30.
víta zmenu v prístupe členských štátov, ktorá naznačuje posun smerom k posilnenej strategickej autonómii EÚ vyznačujúcej sa rýchlym vykonávaním hlavných opatrení stanovených vo Vyhlásení z Versailles a v Strategickom kompase; konštatuje, že táto zmena poukazuje na potrebu posilniť obranné spôsobilosti EÚ a členských štátov a pozitívne prispievať k európskej, transatlantickej a globálnej bezpečnosti, a to, ak je to pre EÚ relevantné, v úzkej spolupráci, vzájomnom dopĺňaní sa a koordinácii s NATO, najmä pri vytváraní väčšej strategickej autonómie EÚ;
31.
víta prijatie tretieho spoločného vyhlásenia o spolupráci medzi EÚ a NATO 10. januára 2023; naliehavo vyzýva Úniu a členské štáty, ktoré sú aj spojencami v NATO, aby zabezpečili ucelené vykonávanie cieľov a priorít zdôraznených v Strategickom kompase, strategickej koncepcii NATO a treťom spoločnom vyhlásení; zdôrazňuje, že tieto strategické procesy v rámci NATO a EÚ sú jedinečnou príležitosťou na ďalšie zintenzívnenie našich konzultácií a spolupráce s cieľom zvýšiť bezpečnosť našich občanov a podporiť mier a stabilitu v euroatlantickom priestore i mimo neho;