16.6.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 214/229 Marți, 17 ianuarie 2023
Amendamentul 9 Propunere de directivă Considerentul 5 Textul propus de Comisie (5)
Pentru a asigura buna funcționare a pieței interne, proporționalitatea și eficacitatea potențialelor norme, ar fi oportun să se limiteze domeniul de aplicare al acestora la întreprinderile expuse riscului de a fi considerate lipsite de o minimă substanță și utilizate cu obiectivul principal de a obține un avantaj fiscal.
Prin urmare, ar fi important să se stabilească un criteriu cu rol de prag, sub forma unui set de trei condiții orientative cumulative, pentru a stabili care întreprinderi sunt suficient de expuse riscului, astfel cum s-a menționat mai sus, pentru a justifica faptul că sunt supuse cerințelor de raportare.
O primă condiție ar trebui să permită identificarea întreprinderilor care se presupune că desfășoară în principal activități economice mobile din punct de vedere geografic, întrucât locul în care se desfășoară efectiv astfel de activități este de obicei mai dificil de identificat.
Astfel de activități dau naștere, în mod normal, unor fluxuri de venituri pasive importante.
Prin urmare, întreprinderile ale căror venituri constau predominant în fluxuri de venituri pasive ar îndeplini această condiție.
De asemenea, ar trebui să se țină seama de faptul că entitățile care dețin active pentru uz privat, de exemplu, imobile, iahturi, avioane, opere de artă sau capitaluri, pot să nu aibă venituri pe perioade mai lungi, dar să permită totuși beneficii fiscale semnificative prin deținerea activelor respective.
Întrucât situațiile exclusiv interne nu ar prezenta un risc pentru buna funcționare a pieței interne și ar fi cel mai bine abordate la nivel național, o a doua condiție ar trebui să se concentreze asupra întreprinderilor implicate în activități transfronta­ liere.
Implicarea în activități transfrontaliere ar trebui să fie stabilită ținând seama, pe de o parte, de natura tranzacțiilor întreprinderii, interne sau străine, și, pe de altă parte, de proprietățile deținute de aceasta, având în vedere că entitățile care dețin numai active pentru uz privat, neprofesional, pot să nu efectueze tranzacții pe o perioadă lungă.
În plus, o a treia condiție ar trebui să indice întreprinderile care nu dispun de resurse proprii sau care nu dispun de resurse proprii suficiente pentru a desfășura activități de conducere de bază.
În acest sens, întreprinderile care nu dispun de resurse proprii adecvate tind să angajeze furnizori terți de servicii de administrare, gestionare, corespondență și asigurare a conformității juridice sau să încheie acorduri relevante cu întreprinderi asociate pentru furnizarea unor astfel de servicii în vederea înființării și a menținerii unei prezențe juridice și
Amendamentul (5)
Pentru a asigura buna funcționare a pieței interne, proporționalitatea și eficacitatea potențialelor norme, ar fi oportun să se limiteze domeniul de aplicare al acestora la întreprinderile expuse riscului de a fi considerate lipsite de o minimă substanță și utilizate în principal pentru a obține un avantaj fiscal.
Prin urmare, ar fi important să se stabilească un criteriu cu rol de prag, sub forma unui set de trei condiții orientative cumulative, pentru a stabili care întreprinderi sunt suficient de expuse riscului, astfel cum s-a menționat mai sus, pentru a justifica faptul că sunt supuse cerințelor de raportare.
Întreprinderile ar trebui să efectueze singure testul privind accesul sub forma unei autoevaluări.
O primă condiție ar trebui să permită identificarea întreprinderilor care se presupune că desfășoară în principal activități economice mobile din punct de vedere geografic, întrucât locul în care se desfășoară efectiv astfel de activități este de obicei mai dificil de identificat.
Astfel de activități dau naștere, în mod normal, unor fluxuri de venituri pasive importante.
Prin urmare, întreprinderile ale căror venituri constau predominant în fluxuri de venituri pasive ar îndeplini această condiție.
De asemenea, ar trebui să se țină seama de faptul că entitățile care dețin active pentru uz privat, de exemplu, imobile, iahturi, avioane, opere de artă sau capitaluri, pot să nu aibă venituri pe perioade mai lungi, dar să permită totuși beneficii fiscale semnificative prin deținerea activelor respective.
Întrucât situațiile exclusiv interne nu ar prezenta un risc pentru buna funcționare a pieței interne și ar fi cel mai bine abordate la nivel național, o a doua condiție ar trebui să se concentreze asupra întreprinderilor implicate în activități transfronta­ liere.
Implicarea în activități transfrontaliere ar trebui să fie stabilită ținând seama, pe de o parte, de natura tranzacțiilor întreprinderii, interne sau străine, și, pe de altă parte, de proprietățile deținute de aceasta, având în vedere că entitățile care dețin numai active pentru uz privat pot să nu efectueze tranzacții pe o perioadă lungă.
În plus, o a treia condiție ar trebui să indice între­ prinderile care nu dispun de resurse proprii sau care nu dispun de resurse proprii suficiente pentru a desfășura activități de conducere de bază.
În acest sens, între­ prinderile care nu dispun de resurse proprii adecvate tind să angajeze furnizori terți de servicii de administrare, gestionare, corespondență și asigurare a conformității juridice sau să încheie acorduri relevante cu întreprinderi