2023 6 16
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 214/159 2023 m. sausio 19 d., ketvirtadienis
4. pabrėžia, kad ši apibrėžtis turėtų būti įtraukta į horizontalesnį reglamentą, pvz., BŽP reglamentą, kad ji būtų taikoma visiems ES žuvininkystės teisės aktams; mano, kad galimas apibrėžties pakeitimas neturėtų daryti poveikio EJRŽAF įgyvendinimui dabartiniu laikotarpiu; ragina Komisiją spręsti šį klausimą atliekant būsimą BŽP reglamento peržiūrą;
5. patvirtina, kad reikia stiprinti ir sutrumpinti sektoriaus vertės grandinę tarp gamintojo ir vartotojo, nes tai padidintų žvejų tiesioginio pardavimo vartotojams galimybes ir sumažintų tarpininkų skaičių, kad idealiu atveju gamintojas galėtų pristatyti produktą tiesiogiai galutiniam vartotojui; pabrėžia, kad reikia skatinti rinkodaros strategijas, be kita ko, skatinant kurti naujus platinimo kanalus, ir skatinti mechanizmus, kuriais gerinamas produktų diferencijavimas, siekiant užtikrinti didžiausią naudą žvejams, padidinti pelningumą, remti didesnį darbo užmokestį ir skatinti sąžiningą ir tinkamą pridėtinės vertės paskirstymą žvejams;
6. ragina užtikrinti teisingesnį ir tinkamesnį pridėtinės vertės paskirstymą sektoriaus vertės grandinėje ir apsvarstyti galimybę taikyti intervencines priemones, panašias į garantuotas ir orientacines kainas, atsižvelgiant į gamybos sąnaudas kaip kintamąjį, kad būtų pasiektas minėtas tikslas ir padidintos žvejų pajamos; pakartoja, kad valstybėms narėms turėtų būti suteikti įgaliojimai imtis veiksmų didelio grandinės disbalanso atvejais;
7. pabrėžia, kad mažos apimties žvejyba yra silpniausias vertės grandinės segmentas ir kad rinkodaros priemonėmis dažnai pirmenybė teikiama pirkėjo interesams, o ne žvejams, kurie mažai arba visai nekontroliuoja kainų ir todėl gauna tik nedidelį atlygį už parduotus produktus;
8. ragina ES arba valstybių narių lygmeniu įgyvendinti priemones, kuriomis būtų siekiama apsaugoti arba sukurti kilmės vietos rinkas, tokiu būdu skatinant pirmenybę teikti trumpoms tradicinių produktų prekybos grandinėms; pabrėžia, kad svarbu propaguoti ir išsaugoti nedidelio masto žvejyboje sugautos žuvies kokybę, pvz., be kita ko, šviežumą, sezoniškumą, kultūros paveldą ir tvarumą; ragina labiau remti tokius produktus prekybos mugėse, mažose parduotuvėse ir restoranuose, atsižvelgiant į gyventojų mitybos įpročius, siekiant kuo labiau padidinti vietos žuvininkystės produktų vertę ir skatinti vietos plėtrą; primygtinai ragina rengti kampanijas, kuriomis būtų skatinami vietos žuvininkystės produktai, visapusiškai pasinaudojant bendru rinkos organizavimu (BRO) ir BŽP;
9. pabrėžia, kad reikia skatinti produktų įvairinimą įgyvendinant iniciatyvas, kuriomis siekiama sukurti naujas rinkas, įvertinti mažiau žinomas valgomąsias ir vartojamas rūšis, siekiant pagerinti mažos apimties žvejybos padėtį rinkoje, sumažinti produktų, kurių nuolatinį tiekimą ištisus metus galima užtikrinti tik importuojant, paklausą ir padėti sumažinti pereikvojamų rūšių žvejybos intensyvumą; pakartoja, kad taip pat reikia remti produktų įvairinimo skatinimą konservų sektoriuje, visų pirma naudojant nepakankamai vertinamas arba mažiau vartojamas rūšis;
10. ragina įgyvendinti viešbučių, restoranų ir maitinimo paslaugų (HORECA) sektoriui skirtą mokymo programą, kad būtų teikiamos žinios apie jūros gėrybes ir geroji išteklių apsaugos praktika, visų pirma didinant informuotumą apie tam tikrų žuvų rūšių pardavimo ir vartojimo nutraukimą žvejybos draudimo laikotarpiu;
11. pabrėžia novatoriškų projektų svarbą mažmeninės prekybos sektoriuje, akcentuojant bendradarbiavimą su žvejų gildijomis ir mažos apimties žvejybos asociacijomis, kurios palaiko glaudžius ryšius su galutiniu vartotoju;
12. ragina valstybes nares ir gamintojų organizacijas apsvarstyti, kaip, laikantis tam tikrų žemės ūkio produktų pavyzdžio, būtų galima geriau skatinti didesnę pridėtinę vertę turinčių perdirbtų žvejybos produktų, įskaitant konservuotus produktus, pardavimą, ir ES žvejybos produktų populiarinimo išorėje programas, be kita ko, pristatyti tokius produktus tarptautiniuose konkursuose ir mugėse;
13. pabrėžia, kad jūros gėrybių sektorius turi labai ribotas priemones, pvz., vartotojams prieinamas etiketes, siekiant įvertinti mažos apimties žvejybos segmento tvarumo kriterijus ir skatinti mažo poveikio produktus; pabrėžia, kad tais atvejais, kai esama etikečių, mažos apimties žvejyba gali atsidurti nepalankioje padėtyje, nes gali būti sunku gauti kai kuriuos būtinus duomenis arba gali trūkti finansinių pajėgumų pradėti sertifikavimo procesą;