2023.6.16.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 214/159 2023. január 19., csütörtök
4. hangsúlyozza, hogy ezt a meghatározást egy horizontálisabb rendeletbe, például a KHP-rendeletbe kellene beépíteni, hogy teljes egészében lefedje az uniós halászati jogszabályokat; úgy véli, hogy a fogalommeghatározás semmilyen módosítása sem befolyásolhatja az ETHAA jelenlegi időszakra vonatkozó végrehajtását; felhívja a Bizottságot, hogy a KHP-rendelet jövőbeli felülvizsgálata során foglalkozzon ezzel a kérdéssel;
5. kijelenti, hogy meg kell erősíteni és rövidíteni kell az ágazat termelő és fogyasztó közötti értékláncát, ezáltal növelve a halászok által a fogyasztóknak történő közvetlen értékesítés lehetőségeit, és csökkentve a közvetítők számát, hogy ideális esetben elérjük azt a pontot, ahol a termelő közvetlenül elláthatja a végső fogyasztót; hangsúlyozza a marketingstratégiák előmozdításának szükségességét, többek között új értékesítési csatornák előmozdítása révén, valamint hogy támogatni kell a termékek differenciálását javító mechanizmusokat, a halászok számára a lehető legnagyobb haszon elérése, a nyereségesség növelése, a magasabb jövedelmek támogatása, valamint a hozzáadott érték halászok közötti méltányos és megfelelő elosztásának az előmozdítása érdekében;
6.
kéri, hogy a hozzáadott értéket igazságosabban és megfelelőbben osszák el az ágazat értékláncában, és vegyék fontolóra az árgaranciák és – a termelési költségek mint változók segítségével meghatározott – irányárak mentén végrehajtott beavatkozási formákat a fenti cél elérése és a halászok jövedelmének javítása érdekében; megismétli, hogy ha a láncban súlyos egyensúlytalanságok tapasztalhatók, a tagállamoknak hatáskörrel kell rendelkezniük a beavatkozásra;
7. hangsúlyozza, hogy a kisüzemi halászat az értéklánc leggyengébb szegmense, és az értékesítési megállapodások gyakran inkább a vevők érdekeit részesítik előnyben, semmint a halászokét, akiknek alig vagy egyáltalán nincs befolyásuk az árképzésre, aminek következtében az eladott termékek után csekély jövedelem keletkezik;
8.
a származási piacok védelmét vagy létrehozását célzó uniós vagy tagállami szintű intézkedéseket kér, amelyek ily módon az előnyben részesített rövid értékesítési csatornákat támogatják a hagyományos termékek esetében; hangsúlyozza, hogy fel kell hívni a figyelmet a kisüzemi halászat keretében kifogott halak minőségi jellemzőire, így például többek között a frissességre, a szezonalitásra, a kulturális örökségre és a fenntarthatóságra, és ki kell állni ezek mellett; kéri, hogy a helyi halászati termékek értékének maximalizálása és a helyi fejlődés előmozdítása érdekében, a lakosság étkezési szokásait figyelembe véve támogassák határozottabban a vásárokon, kisboltokban és éttermekben az ilyen termékeket; kitart amellett, hogy promóciós kampányokat kell létrehozni a helyi halászati termékek számára, mégpedig maradéktalanul kihasználva a piacok közös szervezése (KPSZ) és a közös halászati politika által kínált lehetőségeket;
9. hangsúlyozza, hogy elő kell mozdítani a termékek diverzifikációját, mégpedig olyan kezdeményezések révén, amelyek célja új piacok létrehozása, a kevésbé ismert ehető és fogyasztott fajok megbecsülésével annak érdekében, hogy javuljon a kisüzemi halászat piaci pozíciója, enyhüljön az olyan termékek iránti kereslet, amelyek egész éves folyamatos ellátása csak importtal biztosítható, és csökkenjen a túlhalászott fajokra nehezedő halászati nyomás; újfent megállapítja, hogy a konzerviparban is elő kell mozdítani a termékek diverzifikációját, mégpedig az alulértékelt vagy kevésbé fogyasztott fajok felhasználása révén;
10.
kéri, hogy hajtsanak végre képzési programot a szálloda- és vendéglátóipari ágazat számára, amely ismereteket nyújt a tengeri eredetű élelmiszer-termékekről és az erőforrások védelmét szolgáló helyes gyakorlatokról, és különösen felhívja a figyelmet arra, hogy a halászati tilalmi időszakban ne értékesítsék és ne fogyasszák az érintett fajokat;
11. hangsúlyozza annak fontosságát, hogy innovatív projekteket valósítsanak meg a kiskereskedelmi ágazatban, kiemelve a halászok céheivel és a kisüzemi halászat szövetségeivel való közös munkát, amelynek révén szoros kapcsolatot tartanak fenn a végső fogyasztóval;
12. felhívja a tagállamokat és a termelői szervezeteket, hogy mérlegeljék a nagyobb hozzáadott értékkel rendelkező feldolgozott halászati termékek– többek között a tartósított termékek – forgalmazásának egyes mezőgazdasági termékek mintájára történő előmozdítását, valamint vegyenek fontolóra olyan programokat, amelyek célja az uniós halászati termékek EU-n kívüli népszerűsítése, ideértve azok nemzetközi kiállításokon és vásárokon való bemutatását is;
13. hangsúlyozza, hogy a tengeri eredetű élelmiszerek ágazatában nagyon korlátozott eszközök – például címkék – állnak a fogyasztók rendelkezésére, amelyek segítségével a fogyasztók értékelhetik a fenntarthatósági kritériumokat a kisüzemi halászat esetében, és népszerűsíthetők a kis környezeti hatással járó termékek; hangsúlyozza, hogy ahol léteznek címkék, azok hátrányt jelenthetnek a kisüzemi halászat számára, mivel nagy terhet jelenthet az egyes szükséges adatokhoz való hozzáférés, vagy hiányozhat a tanúsítási folyamat elindításához szükséges pénzügyi kapacitás;