2023.6.16.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 214/137 2023. január 19., csütörtök
X. mivel a nemzetközi partnerekkel való együttműködés alapvető fontosságú az Európán kívül elköltött uniós források és az uniós költségvetés bevételi oldalának védelme érdekében; mivel 2021-ben az OLAF igazgatási együttműködési megállapodásokat írt alá két nemzetközi partnerhatósággal, az Ukrán Főügyészséggel és a Vámigazgatások Világszervezetével (WCO); mivel 2021-ben az OLAF online eseményeket szervezett annak érdekében, hogy új operatív kapcsolatokat alakítson ki nem uniós országok nyomozó hatóságaival, és világszerte ösztönözze a csalások és szabálytalanságok uniós küldöttségeken keresztül történő bejelentését; 1.
üdvözli az EU pénzügyi érdekeinek védelméről és a csalás elleni küzdelemről szóló 33. éves jelentést – 2021;
2. tudatában van annak, hogy 2021 kihívásokkal teli év volt, amikor a Covid19-világjárvány hatása szükségessé tette az ellenőrzési stratégiák kiigazítását és a megelőzésre való összpontosítást konkrét enyhítő intézkedések és a szabálytalanságok és csalások felderítésére irányuló célzott fellépések révén; 3. emlékeztet arra, hogy 2021. február 19-én hatályba lépett a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz, amely az NGEU fő pillére, és amelyet a Bizottság tőkepiaci hitelfelvételéből finanszíroztak, és amelynek célja, hogy a világjárvány 2020. februári kezdetétől visszamenőleges hatállyal finanszírozza a reformokat és a beruházásokat a tagállamokban; 4. hangsúlyozza, hogy 2021-ben a műveletek a 2014–2020-as többéves pénzügyi keret (amely 2024-ben ér véget), a 2021–2027-es időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret és az NGEU helyreállítási csomagja keretében uniós finanszírozásra voltak jogosultak; 5. kiemeli, hogy a 2021–2027 közötti időszakra szóló új többéves pénzügyi keret – amelynek legutóbbi programjait 2021-ben fogadták el az NGEU helyreállítási tervvel együtt – 1,8 billió EUR-t biztosít az EU számára, ami példátlan mennyiségű forrást jelent; kiemeli, hogy a Parlament (a mentesítés biztosítása céljából), az OLAF, a Számvevőszék, maga a Bizottság és adott esetben az Európai Ügyészség hozzáférhet a vonatkozó adatokhoz, és ellenőrizheti a források felhasználását a hatályos rendeletekben meghatározott ellenőrzési intézkedések kiegészítése és megerősítése érdekében; 6. megjegyzi, hogy a Parlamentnek és Költségvetési Ellenőrző Bizottságának jelentős szerepet kell játszania a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz irányításában, többek között rendszeres, strukturált párbeszédek révén, amelyek keretében a Bizottságot felkérik a Helyreállítási és Rezilienciaépítési Eszköz végrehajtásának megvitatására, és a Bizottságnak figyelembe kell vennie az ebből eredő véleményeket; 7. hangsúlyozza, hogy ennek megfelelően magas szintű figyelem és ellenőrzés is szükséges és elvárás annak biztosítása érdekében, hogy ezek az alapok a lehető legjobban hozzájárulhassanak az Unió közös céljaihoz; emlékeztet az uniós pénzeszközöket kezelő hatóságokra nehezedő fokozott nyomásra, a felhasznált források megnövekedett mennyiségére, valamint a kezelésükkel kapcsolatos, az egyszerűsített és sürgős, ennélfogva pedig visszaélésnek kitett eljárásoknak a világjárvánnyal összefüggésben történő bevezetését követően megnövekedett kockázatokra; 8. úgy véli, hogy az átláthatóság fokozására, a csalás elleni küzdelem digitalizálására, valamint a csaláskockázat-értékelés és a csaláskockázat-kezelés folyamatos megerősítésére és fejlesztésére az EU csalás elleni architektúrájának hatékony és eredményes végrehajtásával párhuzamosan kell törekedni; 9. az EU-n belüli nagyobb fokú digitalizációra, az adatrendszerek interoperabilitására, valamint a jelentéstétel, a nyomon követés és az ellenőrzés harmonizációjára szólít fel, és e célból megismétli a Bizottsághoz intézett azon felhívását, hogy harmonizálja a fogalommeghatározásokat annak érdekében, hogy Unió-szerte összehasonlítható adatok álljanak rendelkezésre; 10. felkéri a Bizottságot, hogy terjesszen elő jogalkotási javaslatot a kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásról az európai finanszírozásnak azokon a területein, ahol e gyakorlatról eddig nem született rendelkezés; ösztönzi a Bizottságot, hogy dolgozza ki az illetékes hatóságok közötti információcsere rendszerét, amely lehetővé teszi a két vagy több tagállam közötti tranzakciókra vonatkozó számviteli nyilvántartások egyeztetését a strukturális és beruházási alapokon belüli transznacionális csalások elkerülése érdekében, hogy ezáltal horizontális megközelítést biztosítson az EU pénzügyi érdekeinek védelme tekintetében; 11. aggodalmát fejezi ki az éves PIF-jelentés meglehetősen késői közzététele miatt, mivel az n. évre vonatkozó jelentést csak az n+1 év szeptemberében teszik közzé; megérti, hogy ennek fő oka az, hogy a tagállamok meglehetősen későn nyújtják be információikat; felkéri a Bizottságot, hogy proaktívabban kérje, hogy a tagállamok korábban nyújtsák be adataikat annak érdekében, hogy éves jelentését hamarabb véglegesíteni lehessen, ami lehetővé tenné, hogy a jelentésről szóló parlamenti állásfoglalást korábban, ideális esetben az n+1 évben elfogadják;