C 214/148
ET
Euroopa Liidu Teataja
16.6.2023
Neljapäev, 19. jaanuar 2023
105. väljendab heameelt tingimuslikkuse määruse vastuvõtmise üle; kordab, et see jõustus 1. jaanuaril 2021; väljendab heameelt Euroopa Liidu Kohtu 16. veebruari 2022. aasta otsuste üle, mis käsitlevad kahe liikmesriigi poolt tingimuslikkuse mehhanismi vastu esitatud hagisid, ja nende otsuste järelduste üle, milles kinnitatakse, et ELil on tõepoolest pädevus seoses õigusriigiga liikmesriikides ja et õigusriigi tingimuslikkuse mehhanism on kooskõlas ELi õigusega;
106. tuletab meelde, et liikmesriikide ebatulemuslik või mitteõigeaegne koostöö või koostööst keeldumine Euroopa Prokuratuuri ja OLAFiga on tingimuslikkuse määruse kohaselt meetmete võtmise alus; palub seetõttu Euroopa Prokuratuuril ja OLAFil teatada igast juhtumist, kui liikmesriigid ei ole täitnud oma kohustust teavitada, abistada, võtta asjakohaseid meetmeid ja ettevaatusabinõusid ning tagada aruannete ja soovituste asjakohased ja õigeaegsed järelmeetmed;
107. juhib tähelepanu sellele, et tingimuslikkuse määrus on alaline vahend, mida kohaldatakse väljaspool konkreetse mitmeaastase finantsraamistiku piire ja mida kohaldatakse kõigile ELi vahenditele juurdepääsu eeltingimusena;
108. tuletab meelde, et õigusriigi ja ELi lepingu artikli 2 järgimine on vahenditele juurdepääsu eeltingimus, et õigusriigi tingimuslikkuse mehhanism on täielikult kohaldatav taaste- ja vastupidavusrahastu vahendite suhtes, nagu on sõnaselgelt sätestatud taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artiklis 8, ning et taaste- ja vastupidavusrahastust ei tohi rahastada ühtegi meedet, mis on vastuolus ELi lepingu artiklis 2 sätestatud ELi väärtustega;
109. on seisukohal, et tingimuslikkuse määrus on piisav ja võimeline ära hoidma või heastama demokraatia tagasilangust, kuid ainult juhul, kui seda kasutatakse õigeaegselt, rangete ja selgete tingimustega ning sellele järgneb riiklike parandusmeetmete rakendamise hoolikas järelevalve;
110. peab väga kahetsusväärseks asjaolu, et õigusriigi tingimuslikkuse mehhanismi raames esitas komisjon Ungarile parandusmeetmetena 17 tingimust, millest ei piisa õigusriigi tõsiste rikkumiste heastamiseks; peab kahetsusväärseks, et komisjon ei nõudnud olulisi muudatusi ja kaitsemeetmeid, et taastada kohtusüsteemi sõltumatus, vähendada korruptsiooni taset ja tagada ELi finantshuvide piisav kaitse;
111. on seisukohal, et õigusriigi põhimõtete järgimine liikmesriikide poolt on üldise usaldusväärse finantsjuhtimise ning eelkõige ELi vahendite tõhusa ja tulemusliku haldamise eeltingimus; peab seetõttu selliste põhimõtete rikkumist tõsiseks ohuks liidu finantshuvidele; väljendab heameelt Euroopa Liidu Kohtu otsuste (25) üle, milles on hiljuti rõhutatud selget seost õigusriigi põhimõtete järgimise ja liidu eelarve tõhusa täitmise vahel; kordab, et ainult ELi pettustevastase struktuuri tugevdamisega on võimalik tulemuslikult ja tõhusalt kaitsta ELi finantshuve, ületades riiklikele süsteemidele omased piirid, mis on takistuseks finantskuritegevuse vastu võitlemisel, mis on muutunud üha rahvusvahelisemaks väärkäitumise vormiks; on seisukohal, et ainult mõjus kohtulik kontroll saab tagada liidu õiguse järgimise, nagu märkis Euroopa Liidu Kohus, nimelt et kulude „järgimine ei saa olla täielikult tagatud, kui puudub mõjus kohtulik kontroll, mis on suunatud liidu õiguse järgimise tagamisele; sellise kontrolli tegemine sõltumatute kohtute poolt nii liikmesriikides kui ka liidu tasandil on õigusriigi lahutamatu osa“ (26);
112. rõhutab korruptsiooni kahjulikku mõju kodanikuõigustele; kordab veel kord oma soovitust, et EL peaks saama riikide korruptsioonivastase ühenduse (GRECO) liikmeks, kuna selle täisliikmeks saamisel ei ole õiguslikke takistusi; kutsub seetõttu komisjoni üles soovitama nõukogul sõlmida GRECO-ga rahvusvaheline leping, et määrata kindlaks selle liikmesus; palub nõukogul võtta selge seisukoht ELi ühinemise kohta GRECOga, selgitades, kas esineb konkreetset vastuseisu, ja kui see on nii, siis millise liikmesriigi või liikmesriikide poolt;
(25) (26)
Kohtuotsus, 16. veebruar 2022, Ungari vs.
Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu, C-156/21, ECLI:EU:C:2022:97 ja kohtuotsus, 16. veebruar 2022, Poola Vabariik vs.
Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu, C-157/21, ECLI:EU:C:2022:98.
Kohtuotsus, 16. veebruar 2022, Ungari vs.
Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu, C-156/21, ECLI:EU:C:2022:97, punkt 132.