16.6.2023
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 214/161 Torsdag den 19. januar 2023
22. mener, at ordentlige oplagringsforhold i havnene kan lette og sikre konserveringen af fisk og hjælpe med at få den bragt i omsætning med henblik på at forbedre rentabiliteten af fisk ved at indvirke indirekte på prisdannelsen; minder i den forbindelse om de muligheder, som gives med forordningen om fusionsmarkedsordningen og af producentorganisationer; 23. mener, at EHFAF og de nye nationale operationelle programmer bør styrke og yde klar støtte til ikkeindustrielt fiskeri med henblik på at bidrage til at sikre bæredygtighed og fremtidig levedygtighed for de utallige kystsamfund, der traditionelt er afhængige af fiskeri, med henblik på at løse de specifikke problemer i dette segment og støtte en lokal, bæredygtig forvaltning af det pågældende fiskeri; 24. mener, at den støtte, som medlemsstaterne kanaliserer til området, når de gennemfører EHFAF, bør koncentreres om at afhjælpe strukturelle svigt og derved bidrage til at øge indtægterne fra fiskeri, fremme job med rettigheder i sektoren og sikre rimelige priser for producenterne, støtte udviklingen af beslægtede aktiviteter opstrøms og nedstrøms for fiskeriet og bidrage til udvikling og samhørighed i kystregioner inden for rammerne af et bæredygtigt fiskeri og en fremtid for småfiskerisektoren; 25. understreger, at det med henblik på at forbedre gennemførelsesraten for EHFAF-finansiering og sikre, at småfiskeriet har adgang til støtte, er nødvendigt at undersøge og gennemføre foranstaltninger til at strømline procedurerne og dermed mindske bureaukratiet, kompleksiteten og godkendelsestiden i forbindelse med ansøgninger, ændre finansieringsprocessen for modtagelse af støtte og erstatte den med et system med forfinansiering og udnytte fondens finansieringsgrænser fuldt ud; 26. understreger, at EU mangler et redskab til at forstå rækkevidden af EHFF- og EHFAF-investeringer i småfisker­ isektoren, antallet af gode praksisser, der finansieres, leveringen af konkrete resultater og hvordan lokale aktionsgrupper inden for fiskeriet arbejder og effektivt gennemfører den fælles fiskeripolitik; opfordrer Kommissionen til at oprette et sådant redskab som et grundlæggende skridt med henblik på at forstå, hvordan man kan opskalere gode praksisser og kopiere sunde fiskemetoder på EU-niveau; 27. opfordrer medlemsstaterne til at yde teknisk bistand på lokalt plan for at fremme ikkeindustrielle fiskeres adgang til EU-finansiering og national finansiering; 28. advarer om den høje gennemsnitsalder for den ikkeindustrielle fiskerflåde og understreger i den forbindelse, at der er behov for at gøre fiskeriet i dette segment attraktivt for unge og kvinder; understreger, at det er nødvendigt at forny og ajourføre den ikkeindustrielle fiskerflåde med henblik på at forbedre sikkerheden og levevilkårene om bord, forbedre energieffektiviteten og gøre segmentet mere miljøvenligt, samtidig med at det sikres, at fiskerikapaciteten i den samlede fiskerflåde ikke øges, og at den sociale og økonomiske bæredygtighed i de fiskersamfund, der er afhængige af flåden, forbedres; fremhæver i den forbindelse, at det er nødvendigt at gøre noget ved situationer, hvor fartøjer er blevet forældet, hvilket medfører øgede drifts-, vedligeholdelses- og omstillingsomkostninger (økonomisk og miljømæssigt), hvilket igen bringer de garanterede sikkerhedsforhold under driften i fare; understreger, at bruttotonnagekriterierne for måling af fiskekapacitet — ved også at inkludere rum reserveret til besætningens faciliteter og komfort — kan stå i vejen for en modernisering af fiskerfartøjerne og den meget tiltrængte forbedring af arbejdsforholdene om bord i den ikkeindustrielle flåde; opfordrer i den henseende indtrængende Kommissionen til at gennemgå disse kriterier og andre indbyrdes forbundne bestemmelser for at finde en løsning, der kan afbalancere behovene hos arbejdstagerne i den ikkeindustrielle fiskerisektor med behovet for at sikre, at EU-flådens fiskekapacitet ikke forøges; 29. gentager, at det er nødvendigt at yde støtte til den nødvendige fornyelse og/eller modernisering af flåden for at forbedre sikkerheden, arbejdsvilkårene og aktiviteternes økonomiske og miljømæssige bæredygtighed; understreger imidlertid, at dette udelukkende bør opnås uden forøgelse af fiskerikapaciteten; 30. er af den opfattelse, at hvis man ignorerer behovet for fornyelse af flåden og vedligeholdelse og forbedring af fartøjer, navnlig — men ikke kun — af forældede og ineffektive fartøjer, vil det bringe det ikkeindustrielle fiskeris fremtid i fare, særligt i regionerne i den yderste periferi; 31. påpeger, at EHFAF giver mulighed for investeringer i sikkerhed, bedre levevilkår og energimæssig ydeevne for fartøjer, hvilket også kan gavne den ikkeindustrielle kystnære og traditionelle flåde, og at den også bør tilbyde finansieringsmuligheder for fornyelse, omstrukturering og ændringer i størrelsen af fartøjer og køb af nye fartøjer i den ikkeindustrielle fiskerflåde — navnlig i de tilfælde, hvor det er fastslået, at denne flåde har en fremskreden gennemsnitsalder og ikke garanterer væsentlige sikkerheds- og driftsbetingelser — samt for forøgelse af maskineffekten, hvor det er behørigt