C 205/26
SK
Úradný vestník Európskej únie
12.6.2023
(f) poskytovateľ plnenia, ktorý dosiaľ nie je registrovaný v inom členskom štáte, má možnosť dať sa registrovať na platenie dane z pridanej hodnoty v tomto členskom štáte, takže potom by s uvedením daňového identifikačného čísla tohto členského štátu mohol príjemcovi plnenia vystaviť faktúru s uvedením dane tohto členského štátu, ktorá by v tomto členskom štáte oprávňovala príjemcu plnenia na odpočítanie dane v osobitnom konaní podľa smernice 2008/9/ES (2) z 12. februára 2008? 2.
Záleží pri zodpovedaní tejto otázky na tom, že vnútroštátna daňová správa čisto na základe úpravy faktúry vrátila poskytovateľovi plnenia platbu dane, hoci poskytovateľ plnenia z dôvodu začatia konkurzného konania na jeho majetok spätne nevrátil príjemcovi plnenia nič?
(1) (2)
Smernica Rady 2006/112/ES z 28. novembra o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v.
EÚ L 347, 2006, s. 1).
Smernica Rady 2008/9/ES z 12. februára 2008, ktorou sa ustanovujú podrobné pravidlá pre vrátenie dane z pridanej hodnoty ustanovené v smernici 2006/112/ES zdaniteľným osobám, ktoré nie sú usadené v členskom štáte vrátenia dane, ale ktoré sú usadené v inom členskom štáte (Ú. v. EÚ.
L 44, 2008, s. 23).
Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie (Poľsko) 21. februára 2023 – Rada Nadzorcza Getin Noble Bank a i./Bankowy Fundusz Gwarancyjny (Vec C-118/23, Getin Holding a i.)
(2023/C 205/29) Jazyk konania: poľština Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie
Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom Žalobcovia: Rada Nadzorcza Getin Noble Bank a i.
Žalovaný: Bankowy Fundusz Gwarancyjny
Prejudiciálne otázky 1.
Majú sa článok 85 ods.
2 a 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/59/EÚ z 15. mája 2014, ktorou sa stanovuje rámec pre ozdravenie a riešenie krízových situácií úverových inštitúcií a investičných spoločností a ktorou sa mení smernica Rady 82/891/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EÚ, 2012/30/EÚ a 2013/36/EÚ a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 a (EÚ) č. 648/2012 (1) (Ú. v.
EÚ L 173, 2014, s.
190, v znení zmien) v spojení s článkom 47 Charty základných práv Európskej únie (Ú. v.
EÚ L 303, 2007, s. 1) a článkom 19 ods.
1 druhým pododsekom Zmluvy o Európskej únii (Ú. v. ES L 90, 2004, položka 864/30, v znení zmien) vykladať tak, že ak dozorná rada subjektu v krízovej situácii podá žalobu na vnútroštátny správny súd proti rozhodnutiu vo veci nútenej správy, za účinný prostriedok právnej ochrany sa bude považovať aj účinný opravný prostriedok poskytnutý osobám, ktoré v napadnutí tohto rozhodnutia vidia ochranu svojho právneho záujmu a to v situácii, keď súd pri posudzovaní napadnutého rozhodnutia nie je viazaný tvrdeniami a návrhmi žaloby, ani uplatneným právnym základom a keď právoplatný rozsudok vydaný v dôsledku preskúmania tejto žaloby má účinok erga omnes, a keď získanie ochrany právneho záujmu uvedenými osobami nezávisí od ich podania samostatnej žaloby na správny súd proti vyššie uvedenému rozhodnutiu? 2.
Majú sa článok 85 ods.
3 smernice 2014/59/EÚ zavádzajúci požiadavku urýchleného súdneho preskúmania a článok 47 Charty základných práv Európskej únie a článok 19 ods.
1 druhý pododsek Zmluvy o Európskej únii, ktoré vyžadujú účinnú právnu ochranu, vykladať v tom zmysle, že bránia v uplatnení procesného právneho predpisu členského štátu, ktorý vyžaduje, aby vnútroštátny správny súd spojil a spoločne preskúma všetky žaloby, ktoré boli naň podané a ktoré napádajú rozhodnutie orgánu pre riešenie krízových situácií, v situácii keď sa uplatnenie tohto ustanovenia v spojení s ďalšími požiadavkami vnútroštátneho správneho konania nadmerne sťažuje, alebo dokonca znemožňuje, vydanie rozhodnutia vo veci v primeranej lehote, a to vzhľadom na veľký počet takýchto žalôb?