RO
C 205/2
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
12.6.2023
V (Anunțuri)
PROCEDURI JURISDICŢIONALE
CURTEA DE JUSTIȚIE Hotărârea Curții (Camera întâi) din 20 aprilie 2023 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Mercantil no2 de Madrid – Spania) – ZA, AZ, BX, CV, DU, ET/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA (Cauza C-25/21 (1), Repsol Comercial de Productos Petrolíferos) [Trimitere preliminară – Concurență – Restricții verticale ale concurenței – Articolul 101 alineatele (1) și (2) TFUE – Principiul efectivității – Regulamentul (CE) nr.
1/2003 – Articolul 2 – Directiva 2014/104/UE – Articolul 9 alineatul (1) – Efect obligatoriu al deciziilor definitive ale autorităților naționale de concurență prin care se constată o încălcare a normelor dreptului concurenței – Aplicare în timp și materială – Acțiuni în despăgubire și în nulitate pentru încălcări ale dispozițiilor legislației Uniunii în materie de concurență] (2023/C 205/02) Limba de procedură: spaniola Instanța de trimitere Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid
Părțile din procedura principală Reclamanți: ZA, AZ, BX, CV, DU, ET Pârâtă: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA
Dispozitivul 1) Articolul 101 TFUE, astfel cum este pus în aplicare prin articolul 2 din Regulamentul (CE) nr.
1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele [101 și 102 TFUE] și coroborat cu principiul efectivității, trebuie interpretat în sensul că încălcarea legislației în materie de concurență constatată printr-o decizie a unei autorități naționale în materie de concurență care a făcut obiectul unei acțiuni în anulare în fața instanțelor naționale competente, dar care a rămas definitivă după ce au fost confirmată de aceste instanțe, trebuie considerată a fi stabilită, atât în cadrul unei acțiuni în declararea nulității în temeiul articolului 101 alineatul (2) TFUE, cât și al unei acțiuni în despăgubire pentru o încălcare a articolului 101 TFUE, de către reclamant până la proba contrară, transferându-se astfel pârâtului sarcina probei definite la articolul 2 menționat, în măsura în care natura pretinsei încălcări care face obiectul acestor acțiuni, precum și domeniul său de aplicare material, personal, temporal și teritorial coincid cu cele ale încălcării care a fost constatată prin decizia menționată.
2) Articolul 101 TFUE trebuie interpretat în sensul că, în măsura în care un reclamant reușește să stabilească existența unei încălcări a acestui articol care face obiectul acțiunii sale în declararea nulității introduse în temeiul articolului 101 alineatul (2) TFUE, precum și al acțiunii sale în despăgubire pentru această încălcare, instanța națională trebuie să stabilească toate consecințele și să deducă din aceasta printre altele, în temeiul articolului 101 alineatul (2) TFUE, nulitatea de plin drept a tuturor stipulațiilor contractuale incompatibile cu articolul 101 alineatul (1) TFUE, acordul în cauză în integralitatea lui fiind lovit de nulitate numai dacă aceste elemente nu par a fi separabile de acordul însuși.
(1)
JO C 189, 17.5.2021.