LV
12.6.2023.
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 205/29
Pamatlietas puses Prasītājs: XL Atbildētāja: Sąd Rejonowy w Białymstoku
Prejudiciālais jautājums Vai Līguma par Eiropas Savienību 2. pants, kurā noteiktas vērtības, uz kurām balstīta Eiropas Savienība, atsaucoties uz tiesiskuma ievērošanu, kā arī Līguma par Eiropas Savienību 19. panta 1. punkta otrā daļa, aplūkojot to kopsakarā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pantu, kurš attiecas uz to, ka dalībvalstis garantē efektīvu tiesību aizsardzību, kuras pamatā ir tiesības vērsties neatkarīgā un objektīvā tiesā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiesnešu neatkarības princips nepieļauj tādas valsts tiesību normas, kurās, lai ierobežotu budžeta izdevumus, ir paredzēta atkāpe no mehānisma, saskaņā ar kuru tiesnešu atalgojums ir nosakāms, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, kas nav atkarīgi no izpildvaras un likumdošanas varas patvaļīgas iejaukšanās, un kuru piemērošanas rezultātā tiek pastāvīgi samazināts tiesnešu atalgojuma līmenis, pārkāpjot konstitucionālās garantijas tam, ka tiesnešiem tiek nodrošināts atalgojums atbilstoši viņu amata cieņai un pienākumu apjomam, kā arī tam, ka tiesu spriež neatkarīgas tiesas un neatkarīgi tiesneši?
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2023. gada 17. martā iesniedza Kúria (Ungārija) – Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság/UC (Lieta C-169/23, Másdi (1)) (2023/C 205/33) Tiesvedības valoda – ungāru Iesniedzējtiesa Kúria
Pamatlietas puses Prasītāja: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság Atbildētājs: UC
Prejudiciālie jautājumi 1) Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 (2) (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (turpmāk tekstā – “VDAR”) 14. panta 5. punkta c) apakšpunkts kopsakarā ar tās 14. panta 1. punktu un 62. apsvērumu ir jāinterpretē tādējādi, ka 14. panta 5. punkta c) apakšpunktā paredzētais izņēmums neattiecas uz personas datiem, kas ir iegūti paša pārziņa veiktā apstrādes procedūrā, bet gan tikai uz personas datiem, par kuriem pārzinis ir saņēmis tiešu atļauju no citas personas?
2) Gadījumā, ja VDAR 14. panta 5. punkta c) apakšpunkts attiecas arī uz personas datiem, kas ir iegūti paša pārziņa apstrādes procedūrā, vai VDAR 77. panta 1 punktā paredzētās tiesības iesniegt sūdzību uzraudzības iestādē ir jāinterpretē tādējādi, ka fiziska persona, kas apgalvo, ka nav izpildīts pienākums sniegt informāciju, izmantojot savas tiesības iesniegt sūdzību, var pieprasīt pārbaudīt, vai saskaņā ar VDAR 14. panta 5. punkta c) apakšpunktu dalībvalsts tiesībās ir paredzēti atbilstoši pasākumi datu subjekta leģitīmo interešu aizsardzībai?
3) Apstiprinošas atbildes uz otro jautājumu gadījumā, vai VDAR 14. panta 5. punkta c) apakšpunktu var interpretēt tādējādi, ka minētājā tiesību normā minētie “atbilstošie pasākumi” nozīmē, ka valsts likumdevējam (ar tiesību normu) ir jāpārņem VDAR 32. pantā paredzētie personas datu drošības pasākumi?
(1) (2)
Šīs lietas nosaukums ir fiktīvs.
Tas neatbilst neviena no tiesvedības dalībniekiem vārdam vai nosaukumam.
OV 2016, L 119, 1. lpp.