HR
C 205/2
Službeni list Europske unije
12.6.2023.
V. (Objave)
SUDSKI POSTUPCI
SUD Presuda Suda (prvo vijeće) od 20. travnja 2023. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid – Španjolska – ZA, AZ, BX, CV, DU, ET/Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA (Predmet C-25/21 (1), Repsol Comercial de Productos Petrolíferos) („Zahtjev za prethodnu odluku – Tržišno natjecanje – Vertikalna ograničenja tržišnog natjecanja – Članak 101. stavci 1. i 2.
UFEU-a – Načelo djelotvornosti – Uredba (EZ) br.
1/2003 – Članak 2. – Direktiva 2014/104/EU – Članak 9. stavak 1. – Obvezujući učinak pravomoćnih odluka nacionalnih tijela nadležnih za tržišno natjecanje kojima se utvrđuje kršenje pravila prava tržišnog natjecanja – Vremenska i materijalna primjena – Tužba za naknadu štete i tužba za proglašenje ništavosti zbog kršenja odredaba prava tržišnog natjecanja Unije”) (2023/C 205/02) Jezik postupka: španjolski Sud koji je uputio zahtjev Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid
Stranke glavnog postupka Tužitelji: ZA, AZ, BX, CV, DU, ET Tuženik: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos SA
Izreka 1.
Članak 101.
UFEU-a, kako je proveden člankom 2.
Uredbe Vijeća (EZ) br.
1/2003 od 16. prosinca 2002.
o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima [101. i 102.
UFEU-a], u vezi s načelom djelotvornosti, treba tumačiti na način da treba smatrati da je tužitelj dokazao kršenje prava tržišnog natjecanja – koje je utvrđeno odlukom nacionalnog tijela nadležnog za tržišno natjecanje, koja je bila predmet tužbe za poništenje pred nadležnim nacionalnim sudovima, ali je postala pravomoćna nakon što su je ti sudovi potvrdili – i u okviru postupka za proglašenje ništavosti na temelju članka 101. stavka 2.
UFEU-a i postupka za naknadu štete zbog kršenja članka 101.
UFEU-a, sve dok se ne dokaže suprotno, čime se teret dokaza definiran navedenim člankom 2. prenosi na tuženika, pod uvjetom da priroda navodnog kršenja koje je predmet tih postupaka i njegov materijalni, osobni, vremenski i teritorijalni opseg odgovaraju opsezima kršenja koje je utvrđeno u navedenoj odluci. 2.
Članak 101.
UFEU-a treba tumačiti na način da, pod uvjetom da tužitelj uspije dokazati postojanje kršenja tog članka koje je predmet njegove tužbe za proglašenje ništavosti podnesene na temelju članka 101. stavka 2.
UFEU-a i njegove tužbe za naknadu štete zbog tog kršenja, nacionalni sud mora iz toga izvesti sve posljedice i na temelju toga odlučiti, osobito, na temelju članka 101. stavka 2.
UFEU-a, da su sve ugovorne odredbe koje nisu u skladu s člankom 101. stavkom 1.
UFEU-a ništave, pri čemu je predmetni sporazum u cijelosti ništav samo ako se ti elementi ne čine odvojivima od samog sporazuma.
(1)
SL C 189, 17. 5.
2021.