C 205/26
CS
Úřední věstník Evropské unie
12.6.2023
f) poskytovatel, který v daném jiném členském státě dosud není registrován, má možnost nechat se v tomto členském státě zaregistrovat pro účely DPH, v důsledku čehož by poté příjemci plnění mohl vystavit fakturu s uvedením daňového identifikačního čísla tohoto členského státu, ve které by daň byla vykázána ve výši odpovídající sazbě daně stanovené tímto členským státem a která by příjemce plnění v tomto členském státě opravňovala k uplatnění odpočtu DPH na vstupu zvláštním postupem stanoveným ve směrnici 2008/9/ES (2)?
2) Je z hlediska odpovědi na tuto otázku relevantní, že tuzemská finanční správa zaplacenou daň na základě pouhé opravy faktury vrátila poskytovateli, ačkoli poskytovatel příjemci plnění nic nevrátil z důvodu zahájení insolvenčního řízení ohledně svého majetku?
(1) (2)
Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst.
2006, L 347, s. 1).
Směrnice Rady 2008/9/ES ze dne 12. února 2008, kterou se stanoví prováděcí pravidla pro vrácení daně z přidané hodnoty stanovené směrnicí 2006/112/ES osobám povinným k dani neusazeným v členském státě vrácení daně, ale v jiném členském státě (Úř. věst.
2008, L 44, s. 23).
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Wojewódzkim Sądem Administracyjnym w Warszawie (Polsko) dne 21. února 2023 – Rada Nadzorcza Getin Noble Bank a další v.
Bankowy Fundusz Gwarancyjny (Věc C-118/23, Getin Holding a další) (2023/C 205/29) Jednací jazyk: polština Předkládající soud Wojewódzki Sąd Administracyjny w Warszawie
Účastníci původního řízení Žalobkyně: Rada Nadzorcza Getin Noble Bank a další Žalovaný: Bankowy Fundusz Gwarancyjny
Předběžné otázky 1) Musí být čl. 85 odst.
2 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU ze dne 15. května 2014, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 82/891/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES, 2011/35/EU, 2012/30/EU a 2013/36/EU a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 a (EU) č. 648/2012 (1), ve spojení s článkem 47 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 19 odst.
1 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii, vykládán v tom smyslu, že pokud dozorčí rada subjektu v restrukturalizaci podala k vnitrostátnímu správnímu soudu žalobu proti rozhodnutí o nucené restrukturalizaci, lze považovat požadavek účinného prostředku nápravy za splněný rovněž ve vztahu k osobám, které mají na napadení tohoto rozhodnutí právní zájem, za situace, kdy soud při přezkumu napadeného rozhodnutí není vázán žalobnímu důvody či závěry žaloby, ani jejím právním základem, přičemž pravomocný rozsudek vydaný po projednání této žaloby má účinky erga omnes, a kdy možnost těchto osob domoci se ochrany jejich právních zájmů není podmíněna tím, že proti tomuto rozhodnutí podají samostatnou žalobu ke správnímu soudu?
2) Musí být čl. 85 odst.
3 směrnice 2014/59, jenž zavádí požadavek na urychlený soudní přezkum, jakož i článek 47 Listiny a čl. 19 odst.
1 druhý pododstavec SEU, které obsahující požadavek účinné právní ochrany, vykládány v tom smyslu, že brání použití procesního ustanovení členského státu, které ukládá vnitrostátnímu správnímu soudu, aby společně projednal všechny žaloby podané k tomuto soudu proti rozhodnutí orgánu příslušného k řešení krize za situace, kdy použití tohoto ustanovení spolu s dalšími požadavky vnitrostátního soudního práva správního vede k tomu, že z důvodu velkého počtu takových žalob může být vydání rozhodnutí ve věci nadměrně ztíženo [,] nebo dokonce zcela znemožněno [,] v přiměřené lhůtě?