BG
12.6.2023 г.
Официален вестник на Европейския съюз
C 205/29
Страни в главното производство Ищец: XL Ответник: Sąd Rejonowy w Białymstoku
Преюдициален въпрос Трябва ли член 2 от Договора за Европейския съюз, определящ ценностите, на които се основава Европейският съюз, по отношение на зачитането на правовата държава, и член 19, параграф 1, втора алинея от Договора за Европейския съюз във връзка с член 47 от Хартата на основните права на Европейския съюз, отнасящи се до гарантирането от държавите членки на ефективна правна защита, основана на правото на достъп до независим и безпристрастен съд, да се тълкуват в смисъл, че принципът на независимост на съдебната власт не допуска национална правна уредба, която с цел ограничаване на бюджетните разходи се отклонява от механизма за определяне на възнаграждението на съдиите въз основа на обективни критерии, независими от произволна намеса на изпълнителната и законодателната власт, и която води до трайно намаляване на размера на възнаграждението на съдиите, като нарушава конституционните гаранции за осигуряване на възнаграждение на съдиите, достойно за функциите на съдия и съответстващо на обхвата на задълженията им, както и на правораздаване, осъществявано от независими съдилища и независими съдии?
Преюдициално запитване от Kúria (Унгария), постъпило на 17 март 2023 г. — Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság/UC (Дело C-169/23, Másdi (1)) (2023/C 205/33) Език на производството: унгарски Запитваща юрисдикция Kúria
Страни в главното производство Касатор и ответник в първоинстанционното производство: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság Ответник в касационното производство и жалбоподател в първоинстанционното производство: UC
Преюдициални въпроси 1) Трябва ли член 14, параграф 5, буква в) във връзка с член 14, параграф 1 и съображение 62 от Регламент (ЕС) 2016/679 (2) на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 година относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/EО (наричан по-нататък „ОРЗД“) да се тълкува в смисъл, че предвиденото в член 14, параграф 5, буква в) изключение не се отнася за данни, генерирани в процедурата на самия администратор, а само за данни, които администраторът изрично е получил от друго лице?
2) Ако член 14, параграф 5, буква в) от ОРЗД намира приложение и спрямо данните, генерирани в процедурата на самия администратор, следва ли закрепеното в член 77, параграф 1 от ОРЗД право на подаване на жалба до надзорен орган да се тълкува в смисъл, че физическо лице, което изтъква неизпълнение на задължението за предоставяне на информация, може при упражняване на правото си на подаване на жалба да поиска да бъде проверено дали правото на съответната държава членка предвижда — в съответствие с член 14, параграф 5, буква в) от ОРЗД — подходящи мерки за защита на легитимните интереси на субекта на данните?
3) При утвърдителен отговор на втория въпрос, може ли член 14, параграф 5, буква в) от ОРЗД да се тълкува в смисъл, че „подходящи[те] мерки“, посочени в тази разпоредба, предполагат задължение за националния законодател да транспонира (с правни норми) предвидените в член 32 от ОРЗД мерки относно сигурността на данните?
(1) (2)
Името на настоящото дело е измислено.
То не съвпада с истинското име на никоя от страните в производството.
ОВ L 119, 2016 г., стр. 1.