12.6.2023
1.3
SL
Uradni list Evropske unije
C 204/7
Sodelovanje v nadzornem odboru za CNS
1.3.1 Vključenost centralnih bank izdajateljic
Trenutno je vključenost centralnih bank izdajateljic v razprave o CNS iz EU na ravni Unije zelo asimetrična glede na njihovo vlogo pri CNS stopnje 2 iz tretjih držav, čeprav so CNS iz EU tiste, ki imajo največji delež pri kliringu v valutah Unije in posledičnih posledicah za tveganje.
Znotraj Eurosistema to velja celo na področju izvedenih finančnih instrumentov, s katerimi se trguje na prostem trgu (OTC), pri katerih se klirinški člani iz Unije najbolj izrazito opirajo na CNS iz Združenega kraljestva: CNS iz EU imajo približno 60-odstotni delež pri začetnem kritju, ki ga klirinški člani Unije dajo CNS iz EU in Združenega kraljestva (14).
Čeprav se centralne banke izdajateljice lahko udeležujejo sej nadzornega odbora za CNS o najrazličnejših vprašanjih v zvezi s CNS stopnje 2 iz tretjih držav, je njihova udeležba v zvezi s CNS iz EU trenutno omejena na razprave o stresnih testih CNS na ravni Unije in relevantnem dogajanju na trgu (15).
Na tej podlagi ECB močno pozdravlja predlog, da se centralne banke izdajateljice kot članice brez glasovalne pravice povabijo k vsem razpravam nadzornega odbora za CNS o CNS iz EU (16).
To bo centralnim bankam izdajateljicam omogočilo, da sodelujejo na primer tudi v razpravah o analizah iz medsebojnih strokovnih pregledov, redni izmenjavi informacij o zadevnih nadzornih dejavnostih in odločitvah ter mnenjih in priporočilih vseh kolegijev.
1.3.2 Sodelovanje bonitetnih nadzornikov
Profil tveganja CNS lahko vpliva na profil tveganja podjetij, ki so klirinški člani te CNS.
Taka podjetja so predvsem kreditne institucije in investicijska podjetja (17).
Posledična izpostavljenost se od svetovne finančne krize leta 2008 in izvajanja programa regulativne reforme skupine G20, s katerim se spodbuja centralni kliring, ves čas povečuje.
Institucije, ki so klirinški člani, obveznosti kliringa ne izvajajo le pri svojih poslih, temveč nastopajo tudi kot posredniki med CNS in drugimi udeleženci na trgu, ki so dolžni za te posle opraviti centralni kliring ali se za to odločijo.
Zato je medsebojna povezanost institucij, ki so klirinški člani, in CNS ključnega pomena, kar se pričakuje tudi v prihodnje.
Glede na to medsebojno povezanost je bistveno, da so pristojni organi za nadzor takih institucij v celoti in pravočasno obveščeni o tveganjih, ki jih upravljajo CNS, pa tudi, da lahko prispevajo svoje nadzorniško strokovno znanje in poglede.
Sodelovanje z bonitetnimi nadzorniki je mogoče bolje okrepiti na ravni nadzornega odbora za CNS.
Naloge nadzornega odbora za CNS, zlasti priprava osnutkov odločitev o potrjevanju pomembnih sprememb modelov tveganja ali razvrstitev ali usklajevanje stresnih testov, zagotavljajo dragocen vpogled v profile tveganja CNS in omogočajo celovito razumevanje CNS.
Zato so glede na zgoraj navedeno medsebojno povezanost institucij, ki so klirinški člani, in CNS, take razprave pomembne tudi za tveganja, ki bi jim bile te institucije lahko izpostavljene zaradi svojih izpostavljenosti do CNS.
Zato bi morali bonitetni nadzorniki institucij s tremi največjimi prispevki v jamstveni sklad CNS iz EU sodelovati na sejah nadzornega odbora za CNS kot člani brez glasovalne pravice.
Tako bodo nadzorniki pravočasno obveščeni o morebitnih tveganjih, ki vplivajo na posamezne institucije, in jih bodo po potrebi lahko obravnavali v okviru stalnega nadzora.
Takšno članstvo bi moralo biti stalno in ne na podlagi ad hoc povabila.
(14) (15) (16) (17)
Izračuni strokovnjakov ECB za obdobje od decembra 2021 do avgusta 2022 na podlagi podatkov iz DTCC Data Warehouse.
Glej odstavka 6 in 7 Mnenja CON/2017/39.
Glej člen 1, točka 20(a), predlagane uredbe, s katero se spreminja člen 24a(2), točka (d)(ii), uredbe EMIR.
Glej člen 4, točki 1 in 2, Uredbe (EU) št.
575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št.
648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1).