C 204/12
SL
Uradni list Evropske unije
12.6.2023
2.1.5 Ocena likvidnostnih potreb ECB meni, da je pomembno, da CNS dnevno spremljajo svoje izpostavljenosti do najpomembnejših valut Unije, da bi bolje upravljale likvidnostno tveganje in svojim pristojnim organom zagotovile ustrezna poročila za vsako zadevno valuto Unije.
To bi bilo treba upoštevati v predlagani uredbi in zagotoviti, da se največje plačilne obveznosti ocenijo skupaj za vse valute finančnih instrumentov, pri katerih se opravi kliring, in ločeno za vsako od najpomembnejših takih valut Unije.
2.2
Vpliv na bonitetni nadzor kreditnih institucij
2.2.1 Izvzetje transakcij znotraj skupine Predlagana uredba uvaja spremembe zdaj veljavnega okvira, v katerem so posli znotraj skupine izvzeti iz zahtev za kliring in kritje (38) ter kapitalskih zahtev za tveganje prilagoditve kreditnega vrednotenja (39).
Predlagane spremembe se nanašajo na okvir za ocenjevanje enakovrednosti tretjih držav, ki je predpogoj za ta izvzetja.
Pri uredbi EMIR se predlaga nadomestitev sedanjega okvira za ocenjevanje enakovrednosti s poenostavljenim okvirom.
Za izvzetja bi morali veljati pogoji, s katerimi bi se preprečilo ogrožanje varnosti in trdnosti institucij, pa tudi širše stabilnosti finančnega sistema.
ECB ima v zvezi s tem več pripomb.
Prvič, za odločanje o izvzetju transakcij znotraj skupine iz zahtev glede kliringa in kritja ne zadostuje, da se predhodna ocena okvira zadevne tretje države omeji zgolj na vidike preprečevanja pranja denarja in boja proti financiranju terorizma.
ECB je trdno prepričana, da bi bilo treba oceniti še več drugih vidikov, zlasti enakovrednost regulativnega in nadzornega okvira te tretje države s širšim področjem uporabe uredbe EMIR, preden se institucijam omogoči izvzetje.
Ocena bi morala med drugim vključevati ključne zahteve glede tehnik zmanjševanja tveganja za posle na prostem trgu, kot je že določeno v sedanjem okviru uredbe EMIR (40).
ECB podpira celovitejšo oceno enakovrednosti, s katero bi zagotovili, da za nasprotne stranke v tretjih državah veljajo zanesljivi regulativni in nadzorni okviri ter da nasprotne stranke iz Unije s sklepanjem poslov s takimi nasprotnimi strankami ne prevzemajo neupravičenih tveganj.
V skladu s predlagano uredbo lahko Komisija izvede celovitejšo oceno okvira tretje države, ki bi lahko vključevala navedene vidike.
Vendar taka ocena ne bi smela biti odvisna od diskrecijske pravice.
Namesto tega bi bilo treba to oceno izvesti in zaključiti vnaprej, preden lahko nasprotne stranke iz Unije izkoristijo zgoraj navedena izvzetja.
V nasprotnem primeru nasprotne stranke iz Unije prevzemajo precejšnja tveganja, če sklenejo ali ohranijo velik obseg poslov znotraj skupine z nasprotnimi strankami, za katere morda ne veljajo ustrezne regulativne zahteve in/ali ustrezen nadzor.
Zato ECB meni, da bi bilo treba namesto predlaganega poenostavljenega okvira ohraniti zdaj veljavni okvir glede enakovrednosti.
Drugič, predlog neposredno vpliva na uporabo kapitalskih zahtev za tveganje prilagoditve kreditnega vrednotenja, kot je določeno v Uredbi (EU) št.
575/2013.
Prilagoditev kreditnega vrednotenja je tveganje izgub, ki jih povzročijo spremembe kreditnega razmika pri nasprotni stranki posla z izvedenimi finančnimi instrumenti zaradi sprememb kreditne kakovosti.
Do te prilagoditve pride, ko nasprotna stranka iz Unije sklene posel z izvedenimi finančnimi instrumenti z drugo nasprotno stranko, vključno z nasprotno stranko iz iste skupine.
Eden najpogostejših razlogov za to, da se nasprotne stranke iz Unije izpostavijo takemu tveganju znotraj skupine, je podpiranje knjiženja vzajemnih transakcij.
ECB je v preteklosti (41) poudarila, da lahko zaradi nekaterih praks knjiženja v mednarodnih skupinah, zlasti knjiženja vzajemnih transakcij, nastanejo bonitetna tveganja.
Ne glede na to, ali transakcija znotraj skupine, ki povzroči tveganje prilagoditve kreditnega vrednotenja, podpira knjiženje vzajemnih transakcij ali ne, posledično tveganje prilagoditve kreditnega vrednotenja negativno vpliva na profil tveganosti nasprotne stranke iz Unije.
Zato morajo imeti nasprotne stranke iz Unije ustrezno lokalno ureditev in osebje za ustrezno upravljanje takega tveganja in regulativni kapital za njegovo kritje, razen če se uporablja ustrezno izvzetje v skladu z Uredbo (EU) št.
575/2013 (42).
To izvzetje bi moralo biti nasprotnim strankam iz Unije na voljo samo pod pogojem, da ocena enakovrednosti tretje države, v kateri ima druga nasprotna stranka sedež, zajema vse ustrezne bonitetne vidike pravil te tretje države in na celovit način konkretno obravnava tveganje prilagoditve kreditnega vrednotenja.
(38) (39) (40) (41)
Glej člena 4 in 11 uredbe EMIR.
Glej člen 382(4) Uredbe (EU) št.
575/2013.
Glej člen 11 uredbe EMIR.
Glej dokument Supervisory expectations on book models, ECB, avgust 2018, dostopen na spletišču bančnega nadzora ECB na naslovu www.bankingsupervision.europa.eu.
(42) Glej člen 382(4), točka (b), Uredbe (EU) št.
575/2013.