12.6.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 204/11
2.1.3.
Cerințe în materie de garanții reale
În general, este justificat să se permită CPC-urilor să accepte garanții publice și garanții ale băncilor publice drept garanții reale.
BCE recunoaște eforturile în materie de reglementare ale Uniunii în sensul atenuării tensiunilor excepționale privind lichiditatea care au rezultat din perioadele recente de volatilitate fără precedent a piețelor.
Totuși, pentru a evita orice îndoieli și deoarece propunerea nu face precizări cu privire la garanțiile băncilor comerciale, BCE subliniază că nu susține ca garanțiile băncilor comerciale neacoperite de garanții reale să devină garanții reale eligibile în mod permanent (34).
Acceptarea garanțiilor băncilor comerciale neacoperite de garanții reale ar trebui să rămână o măsură de reglementare temporară aplicabilă numai contrapărților nefinanciare.
Posibilitatea de a accepta garanții ale băncilor comerciale neacoperite de garanții reale în mod permanent ar reprezenta o schimbare structurală în ceea ce privește toleranța la risc în materie de reglementare care ar depăși obiectivul de a aborda tensiunile excepționale privind lichiditatea ale instituțiilor nebancare.
În plus, BCE recomandă să nu se permită CPC-urilor să accepte garanții ale băncilor comerciale de la toți membrii compensatori, inclusiv de la instituții financiare, spre deosebire de situația actuală, în care se acceptă numai de la contrapărți nefinanciare.
În sfârșit, BCE propune extinderea sferei standardelor tehnice de reglementare elaborate de ESMA, care stabilesc condițiile în care garanțiile băncilor comerciale pot fi acceptate drept garanții reale, pentru a include garanțiile publice și garanțiile băncilor publice.
Aceasta ar permite ESMA să detalieze cerințele relevante în materie de garanții reale cu privire la garanțiile publice și garanțiile băncilor publice.
2.1.4.
Obligația de raportare
BCE sprijină cu fermitate propunerea de a elimina excepția de la cerințele de raportare pentru tranzacțiile intragrup care implică o contraparte nefinanciară (35).
În contextul introducerii acestei excepții în 2017, BCE a identificat mai multe consecințe negative atât pentru calitatea și utilitatea datelor raportate în temeiul EMIR, cât și pentru capacitatea autorităților de a monitoriza stabilitatea financiară în anumite sectoare ale piețelor financiare (36).
Aceste consecințe sunt în continuare relevante.
De exemplu, lipsa de informații cu privire la anumite tranzacții intragrup a afectat BCE în exercitarea misiunilor sale legate de stabilitatea financiară în cursul tulburărilor de pe piețele energiei din 2022.
Activitatea societăților nefinanciare reprezintă o proporție foarte importantă a piețelor instrumentelor financiare derivate.
În consecință, lipsa datelor privind tranzacțiile intragrup cu cel puțin o contraparte nefinanciară a reprezentat o lacună semnificativă în capacitatea BCE de a monitoriza acest segment al piețelor instrumentelor financiare derivate.
La un nivel mai general, pe piețele instrumentelor financiare derivate pe mărfuri, tranzacțiile intragrup reprezintă o parte semnificativă a expunerilor bilaterale totale între participanții de pe piață, iar identificarea lor poate indica importanța anumitor conglomerate mari din punctul de vedere al stabilității financiare.
În timp ce tulburările recente au afectat în principal instrumentele financiare derivate pe energie, nu poate fi anticipată natura crizelor viitoare.
În general, absența unei imagini complete asupra pieței ar putea împiedica și monitorizarea eficientă de către autoritățile competente a dinamicii în schimbare rapidă a acesteia.
În acest context, este important de menționat că Regulamentul (UE) nr.
2015/2365 al Parlamentului European și al Consiliului (37) nu conține nicio excepție similară pentru raportarea contractelor de report, a tranzacțiilor de finanțare prin instrumente financiare și a tranzacțiilor de creditare în marjă intragrup.
Eliminarea excepției de la cerințele de raportare ale EMIR pentru tranzacțiile intragrup care implică o contraparte nefinanciară este o măsură importantă pentru stabilirea unei imagini complete a pieței și pentru asigurarea consecvenței între regulamentele respective.
(34) A se vedea articolul 1 punctul 33 litera (a) din regulamentul propus, care modifică articolul 46 alineatul (1) din EMIR.
(35) A se vedea articolul 1 punctul 5 litera (a) din regulamentul propus.
(36) A se vedea punctele 2.2.1-2.2.3 din Avizul CON/2017/42 al Băncii Centrale Europene din 11 octombrie 2017 cu privire la o propunere de regulament al Parlamentului European și al Consiliului de modificare a Regulamentului (UE) nr.
648/2012 în ceea ce privește obligația de compensare, suspendarea obligației de compensare, cerințele de raportare, tehnicile de atenuare a riscurilor pentru contractele derivate extrabursiere care nu sunt compensate de o contraparte centrală, înregistrarea și supravegherea registrelor centrale de tranzacții și cerințele aplicabile registrelor centrale de tranzacții (JO C 385, 15.11.2017, p. 10).
(37) Regulamentul (UE) nr.
2015/2365 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind transparența operațiunilor de finanțare prin instrumente financiare și transparența reutilizării și de modificare a Regulamentului (UE) nr.
648/2012 (JO L 337, 23.12.2015, p. 1).