C 204/12
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
12.6.2023.
2.1.5 .
Likviditātes vajadzību aplēse ECB uzskata, ka ir svarīgi, lai CDP katru dienu uzraudzītu savus riska darījumus ar visbūtiskākajām Savienības valūtām, lai labāk pārvaldītu likviditātes risku, kā arī sniegtu savām kompetentajām iestādēm atbilstīgus pārskatus par katru attiecīgo Savienības valūtu.
Ierosinātajā regulā tas būtu jāatspoguļo, lai nodrošinātu, ka lielākās maksājumu saistības tiek novērtētas kopumā attiecībā uz visām valūtām un atsevišķi katrai no visbūtiskākajām Savienības valūtām finanšu instrumentos, kuriem veic tīrvērti.
2.2.
Ietekme uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību
2.2.1.
Atbrīvojumi grupas iekšējiem darījumiem Ar ierosināto regulu tiek ieviestas izmaiņas pašlaik piemērojamajā regulējumā, ar ko grupas iekšējos darījumus atbrīvo no tīrvērtes un drošības rezerves noteikšanas prasībām, kā (38) arī no kapitāla prasībām attiecībā uz kredīta vērtības korekcijas risku (39).
Ierosinātās izmaiņas ietver satvaru trešo valstu līdzvērtības novērtējumiem, kas ir šo atbrīvojumu priekšnosacījums.
ETIR gadījumā tiek ierosināts pašreizējo līdzvērtības novērtēšanas sistēmu aizstāt ar vienkāršotu sistēmu.
Uz atbrīvojumiem būtu jāattiecina nosacījumi, kas nodrošina, ka netiek apdraudēta ne iestāžu drošība un stabilitāte, ne arī finanšu sistēmas stabilitāte plašākā nozīmē.
Šajā kontekstā ECB ir vairāki apsvērumi.
Pirmkārt, lai grupas iekšējos darījumus atbrīvotu no tīrvērtes un drošības rezerves noteikšanas prasībām, nav pietiekami ierobežot attiecīgās trešās valsts regulējuma iepriekšēju novērtējumu, attiecinot to tikai uz nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas aspektiem.
ECB ir cieši pārliecināta, ka, pirms iestādēm ir pieejami atbrīvojumi, būtu jāizvērtē vairāki citi aspekti, jo īpaši minētās trešās valsts regulatīvās un uzraudzības sistēmas līdzvērtība ETIR plašākai darbības jomai.
Novērtējumā būtu jāiekļauj (bet ne tikai) galvenās prasības attiecībā uz riska mazināšanas metodēm ārpusbiržas tirdzniecības darījumos, kā tas jau paredzēts pašreizējā ETIR regulējumā (40).
ECB atbalsta visaptverošāku līdzvērtības novērtējumu, jo tā sniedz pārliecību, ka darījumu partneriem, kas atrodas trešās valstīs, piemēro stabilu regulatīvo un uzraudzības sistēmu un ka Savienības darījumu partneri, iesaistoties darījumos ar šādiem darījuma partneriem, neuzņemas pārmērīgu risku.
Saskaņā ar ierosināto regulu Komisija var veikt vispusīgāku trešās valsts regulējuma novērtējumu, iespējams, ietverot iepriekš minētos aspektus.
Tomēr šādam novērtējumam nevajadzētu būt diskrecionāram.
Šis novērtējums drīzāk būtu jāveic un jānoslēdz iepriekš, pirms Savienības darījumu partneri var gūt labumu no iepriekš minētajiem atbrīvojumiem.
Pretējā gadījumā Savienības darījumu partneri uzņemas būtiskus riskus, slēdzot vai uzturot lielu grupas iekšējo darījumu apjomu ar darījumu partneriem, uz kuriem var neattiekties atbilstīgas regulatīvās prasības un/vai pienācīga uzraudzība.
Līdz ar to ECB uzskata, ka ierosinātā vienkāršotā regulējuma vietā būtu jāsaglabā pašlaik piemērojamais līdzvērtības regulējums.
Otrkārt, priekšlikumam ir tieša ietekme uz kapitāla prasību piemērošanu kredīta vērtības korekcijas riskam, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 575/2013.
Kredīta vērtības korekcija ir zaudējumu risks, ko rada atvasināto instrumentu darījuma partnera kredītriska starpības izmaiņas tā kredītkvalitātes izmaiņu dēļ.
Šī korekcija rodas, kad Savienības darījumu partneris noslēdz atvasināto instrumentu darījumu ar citu darījumu partneri, tostarp darījumu partneri tajā pašā grupā.
Viens no visbiežāk sastopamajiem iemesliem, kāpēc Savienības darījumu partneri uzņemas šādu grupas iekšējo risku, ir atbalstīt kompensējošu iegrāmatošanas praksi.
Agrāk ECB uzsvērusi (41), ka prudenciālus riskus var radīt noteikta rezervācijas prakse starptautiskās grupās, jo īpaši kompensējoša iegrāmatošanas prakse.
Neatkarīgi no tā, vai grupas iekšējais darījums, kas rada kredīta vērtības korekcijas risku, atbalsta kompensējošu iegrāmatošanas praksi, izrietošais kredīta vērtības korekcijas risks negatīvi ietekmē Savienības darījumu partnera riska profilu.
Tādējādi Savienības darījumu partneriem ir jābūt atbilstošiem vietējiem pasākumiem un darbiniekiem, lai pienācīgi pārvaldītu šādu risku un turētu regulējošām prasībām atbilstošu kapitālu tā segšanai, ja vien netiek piemērots attiecīgais atbrīvojums saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 575/2013 (42).
Šim atbrīvojumam vajadzētu būt pieejamam Savienības darījumu partneriem tikai ar nosacījumu, ka trešās valsts, kurā iedibināts otrs darījumu partneris, līdzvērtības novērtējums aptver visus attiecīgos minētās trešās valsts noteikumu prudenciālos aspektus un īpaši pievēršas kredīta vērtības korekcijas riskam visaptverošā veidā.
Līdz ar to ECB atzinīgi vērtē to, ka (38) (39) (40) (41)
Sk.
ETIR 4. un 11. pantu. Sk.
Regulas (ES) Nr. 575/2013 382. panta 4. punktu. Sk.
ETIR 11. pantu. Sk.
Supervisory expectations on booking models, ECB, 2018. gada augusts, pieejams ECB Banku uzraudzības interneta vietnē www. bankingsupervision.europa.eu.
(42) Sk.
Regulas (ES) Nr. 575/2013 382. panta 4. punkta b) apakšpunktu.