C 204/12
HR
Službeni list Europske unije
12.6.2023.
2.1.5.
Procjena potreba za likvidnošću ESB smatra da je važno da središnje druge ugovorne strane svakodnevno prate svoje izloženosti prema najrelevantnijim valutama Unije kako bi bolje upravljale likvidnosnim rizikom te kako bi svojim nadležnim tijelima dostavile odgovarajuća izvješća po relevantnim valutama Unije.
To bi se trebalo odražavati u prijedlogu uredbe kako bi se osiguralo da se najveće obveze plaćanja ocjenjuju skupno za sve valute i zasebno za svaku od najrelevantnijih valuta Unije u okviru financijskih instrumenata koji se poravnavaju.
2.2
Utjecaj na bonitetni nadzor kreditnih institucija
2.2.1 Izuzeća unutargrupnih transakcija Prijedlogom uredbe uvode se izmjene okvira koji se trenutačno primjenjuje i kojima se unutargrupne transakcije izuzimaju od zahtjeva za poravnanje i maržu (38), kao i od kapitalnih zahtjeva za rizik prilagodbe kreditnom vrednovanju (39).
Predložene izmjene obuhvaćaju okvir za procjene jednakovrijednosti trećih zemalja, što je preduvjet za ta izuzeća.
Kad je riječ o EMIR-u, predlaže se da se postojeći okvir za procjenu jednakovrijednosti zamijeni pojednostavnjenim okvirom.
Izuzeća bi trebala podlijegati uvjetima kojima se osigurava da sigurnost i stabilnost institucija, ali i općenito stabilnost financijskog sustava, nisu ugrožene.
U tom kontekstu ESB ima niz opažanja.
Kao prvo, za potrebe izuzimanja unutargrupnih transakcija od zahtjeva za poravnanje i maržu nije primjereno ograničiti prethodnu procjenu okvira relevantne treće zemlje samo na aspekte sprečavanja pranja novca i borbe protiv financiranja terorizma.
ESB čvrsto vjeruje da bi prije nego što izuzeća budu dostupna institucijama trebalo procijeniti nekoliko ostalih aspekata, posebno jednakovrijednost regulatornog i nadzornog okvira te treće zemlje sa širim područjem primjene EMIR-a.
Procjena bi trebala uključivati, ali ne isključivo, ključne zahtjeve u pogledu tehnika smanjenja rizika za OTC transakcije, kako je već predviđeno postojećim okvirom EMIR-a (40).
ESB podupire sveobuhvatniju procjenu jednakovrijednosti jer pruža jamstvo da se za druge ugovorne strane koje se nalaze u trećim zemljama primjenjuju strogi regulatorni i nadzorni okviri te da druge ugovorne strane iz Unije ne snose nepotrebne rizike sklapanjem transakcija s tim drugim ugovornim stranama.
U skladu s prijedlogom uredbe Komisija može provesti sveobuhvatniju procjenu okvira treće zemlje, potencijalno uključujući prethodno navedene aspekte.
Međutim, takva procjena ne bi trebala biti diskrecijska, već bi tu procjenu trebalo obaviti i zaključiti unaprijed, prije nego što druge ugovorne strane iz Unije mogu iskoristiti prethodno navedena izuzeća.
U suprotnom druge ugovorne strane iz Unije snose veliki rizik od sklapanja ili održavanja velikog volumena unutargrupnih transakcija s drugim ugovornim stranama na koje se možda ne primjenjuju odgovarajući regulatorni zahtjevi i/ili odgovarajući nadzor.
Stoga ESB smatra da bi, umjesto predloženog pojednostavnjenog okvira, trebalo zadržati okvir jednakovrijednosti koji se trenutačno primjenjuje.
Kao drugo, prijedlog izravno utječe na primjenu kapitalnih zahtjeva za rizik prilagodbe kreditnom vrednovanju kako je utvrđeno u Uredbi (EU) br.
575/2013.
Prilagodba kreditnom vrednovanju rizik je gubitaka prouzročenih promjenama kreditnog raspona druge ugovorne strane transakcije izvedenicom zbog promjena njezine kreditne kvalitete.
Ta prilagodba nastaje kada druga ugovorna strana iz Unije sklopi transakciju izvedenicom s drugom drugom ugovornom stranom, uključujući drugu ugovornu stranu unutar iste grupe.
Jedan od najčešćih razloga zbog kojeg se druge ugovorne strane iz Unije suočavaju s takvom izloženošću riziku unutar grupe jest podupiranje praksi naizmjeničnog knjiženja.
U prošlosti (41)je ESB isticao da bonitetni rizici mogu nastati zbog određenih praksi knjiženja unutar međunarodnih grupa, posebno praksi naizmjeničnog knjiženja.
Neovisno o tome podupire li unutargrupna transakcija koja dovodi do rizika prilagodbe kreditnom vrednovanju praksu naizmjeničnog knjiženja ili ne, rizik prilagodbe kreditnom vrednovanju koji iz toga proizlazi negativno utječe na profil rizičnosti druge ugovorne strane iz Unije.
Stoga druge ugovorne strane iz Unije moraju imati odgovarajuće lokalne mehanizme i osoblje za pravilno upravljanje takvim rizikom i držanje regulatornog kapitala za njegovo pokriće, osim ako se (42) primjenjuje relevantno izuzeće na temelju Uredbe (EU) br.
575/2013.
To bi izuzeće trebalo biti dostupno drugim ugovornim stranama iz Unije samo pod uvjetom da procjena jednakovrijednosti treće zemlje u kojoj druga druga ugovorna strana ima poslovni nastan obuhvaća sve relevantne bonitetne aspekte pravila te treće zemlje i posebno je usmjerena na rizik prilagodbe kreditnom vrednovanju na sveobuhvatan način.
ESB stoga pozdravlja uvođenje (38) (39) (40) (41)
Vidjeti članke 4. i 11.
EMIR-a.
Vidjeti članak 382. stavak 4.
Uredbe (EU) br.
575/2013.
Vidjeti članak 11.
EMIR-a.
Vidjeti prezentaciju „Supervisory expectations on booking models”, ESB, kolovoz 2018. dostupnu na mrežnim stranicama ESB-a o nadzoru banaka na www.bankingsupervision.europa.eu.
(42) Vidjeti članak 382. stavak 4. točku (b) Uredbe (EU) br.
575/2013.