C 202/80
SV
Europeiska unionens officiella tidning
9.6.2023
Jordmånstyperna skiljer sig åt i det geografiska området.
De vanligaste är sura skifferjordar på de höga sluttningarna, kalkhaltiga jordar på de platåer och slätter där vinodlingen bedrivs samt steniga alluviala terrasser.
Dessa torra, lågbördiga jordar lämpar sig för vinrankor och gör att rötterna kan tränga ner djupt.
Från bergen Cevennerna, Montagne Noire och Pyrenéernas utlöpare till lagunens stränder genomkorsas området med den skyddade geografiska beteckningen ”Terres du Midi” av floderna Aude, Orb, Hérault, Vidourle och Gardon, och bildar en stor amfiteater med utsikt över Medelhavet.
Medelhavsklimatet i området är idealiskt för vinodling, med varma och torra somrar och milda vintrar samt två regnperioder, en på hösten och en på våren.
I området förekommer flera olika vindar.
En ”havsvind” sveper regelbundet genom Lionbukten och är ibland stark, särskilt under druvornas mognadsperiod.
Det havsstänk som den för med sig har en dämpande effekt på extremtem­ peraturer.
De torra och starka nordliga och västliga vindarna (tramontane, cers och mistral) bidrar till att säkerställa en god hälsostatus i vinodlingarna.
Dessa klimataspekter innebär att druvsorterna kan planteras i tre olika miljöer i området: i höga och medelhöga bergsområden, på bergsbranter och slätter på medelhög höjd och slutligen på kustslätten.
Vinodlingen är en monokultur från Rhône-deltat till spanska gränsen.
9.2.
Produktens särskilda egenskaper Den skyddade geografiska beteckningen ”Terres du Midi” är en produkt med koppling till vinodlingens historia i södra Frankrike.
Vin har framställts i detta område alltsedan de första vinodlingarna i Västeuropa anlades i omgivningarna kring Agde omkring 600 f.Kr.
År 1907 uppstod en kris inom vinodlingssektorn som rörde vinframställningen, sociala frågor och vinodlingsfö­ retagens ekonomi.
Flera olika skatter, överproduktion och bedrägerier blev en grogrund för missnöje.
Priserna sjönk och kvaliteten på vinerna försämrades.
På grund av myndigheternas omedgörlighet inrättade vinodlarna i Languedoc ett stort antal skyddskommittéer för vinet med delegationer i de flesta kommuner i södra Frankrike.
Inom kort slogs kommittéerna samman till Confédération Générale des Vignerons du Midi (Allmänna sammanslutningen av vinodlare i ”Midi”, dvs. södra Frankrike).
Idén med ”Midi Viticole” (dvs. vinodlingarna i södra Frankrike) började ta form i samband med att denna sammanslutning erkändes av staten.
Därigenom kunde dialogen återupptas och lösningar tas fram för att ta itu med krisen (lägre skatter, åtgärder för att förebygga bedrägerier, regler för deklaration och transport av vin, amnesti).
I den handling som grundade rörelsen hänvisas det tydligt till ”Midi Viticole”, som omfattar de fyra vinodlingsdepartementen Pyrénées-Orientales, Aude, Hérault och Gard.
Marken används nästan uteslutande för vinodling.
År 1964 preciserades och definierades bestämmelser för ”vin de canton” (kantonsvin) genom att viner kopplades till ett administrativt produktionsområde med specifika jordmåns- och klimatförhållanden.
Genom ett dekret från 1968 blev ”vin de canton” i stället ”vin de pays” (regionalt vin).
Regionala viner identifierades framför allt genom namnet på det departement där de producerades, och måste uppfylla särskilda produktionskriterier med krav på hög kvalitet.
I samband med detta fick ”vins du Midi” ett särskilt erkännande som ledde till att den skyddade geografiska beteckningen ”Terres du Midi” inrättades.
Omkring 100 000 hektoliter vin av de tre olika vintyperna framställs med den skyddade geografiska beteckningen ”Terres du Midi”.
De röda vinerna står för majoriteten (55 % av produktionen).
Rosévinerna (35 %) ökar successivt och de vita vinerna står för resten.
Den skyddade geografiska beteckningen ”Terres du Midi” kännetecknas främst av att druvsorter som antingen traditionellt odlas i regionen eller som kommer från andra vinodlingsområden blandas.
Det är tack vare vinodlarnas expertis i fråga om hur vinstockarna ska odlas och det faktum att de drar nytta av de olika jordmånstyperna i det geografiska området för att producera kvalitetsdruvor som dessa druvsorter har kunnat etablera sig.
Det varma och torra medelhavsklimatet är avgörande för att samtliga druvsorter ska nå full mognad i alla områden och för att primäraromerna ska bevaras och till och med förstärkas.
De viner som framställs kännetecknas således av sin aromatiska kvalitet (som är fruktig och blommig), vars intensitet och karaktär varierar beroende på de sorter som ingår i blandningarna.