C 202/80
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
9.6.2023
Arealul geografic prezintă situații pedologice diferite, cele mai reprezentative fiind șisturile acide de pe dealurile înalte, solurile calcaroase ale platourilor și ale câmpiilor viticole, precum și terasele aluvionare pietroase, a căror caracteristică comună este aceea că prezintă soluri uscate, puțin fertile, adecvate pentru cultura viței-de-vie, care permit o înrădăcinare profundă.
De la munții Cévennes, Montagne Noire și de la poalele munților Pirinei până la litoralul lagunar, arealul IGP „Terres du Midi” traversat de râurile Aude, Orb, Hérault, Vidourle și Gardon, formează un amfiteatru vast, orientat spre Marea Mediterană.
Această zonă beneficiază de un climat mediteraneean favorabil cultivării viței-de-vie datorită verilor calde și uscate și iernilor blânde, la care se adaugă două perioade ploioase, toamna și primăvara.
În zonă există mai multe vânturi.
Un „vânt marin” suflă în mod regulat și uneori cu forță asupra Golfului Lion, în special în perioada de coacere a strugurilor.
Astfel, aerosolii care rezultă atenuează excesele de temperatură.
Un vânt uscat și puternic, care suflă din nord sau din vest (tramontana, cersul și mistralul) contribuie la starea bună de sănătate a plantațiilor viticole.
Aceste aspecte climatice favorizează plantarea de soiuri de struguri în condiții de mediu diverse.
Pe acest teritoriu există trei ansambluri de astfel de condiții: munții și platourile înalte, zonele de piemont și platourile intermediare și, în cele din urmă, câmpia de coastă.
Arealul se caracterizează prin monocultura viței-de-vie, care se întinde de la Delta Ronului până la granița cu Spania.
9.2.
Specificitatea produsului Vinurile cu IGP „Terres du Midi” sunt produse legate de istoria viticulturii în sudul Franței.
Pe acest teritoriu s-au produs vinuri din momentul plantării primelor plantații viticole din Europa de Vest, în jurul localității Agde, în anul 600 î.Hr. (aproximativ).
Anul 1907 a marcat punctul culminant al unei crize viticole care a implicat aspecte legate de producția de vin, viața socială și economia exploatațiilor viticole.
Diversele impozite, supraproducția și frauda au acționat ca un catalizator al nemulțumirilor.
Prețurile au scăzut, iar calitatea vinurilor s-a diminuat.
În fața intransigenței autorităților, viticultorii-vinificatori din Languedoc au înființat numeroase comitete de protecție a vinurilor, cu delegații în majoritatea localităților din sudul Franței, care se vor regrupa în scurt timp în cadrul Confédération Générale des Vignerons du Midi.
Apare astfel conceptul „Midi Viticole” (regiune viticolă din sudul Franței), odată cu recunoașterea de către stat a acestei confederații, fapt care permite reluarea dialogului și găsirea unor soluții pentru a face față acestei crize (reducerea impozitelor, prevenirea fraudei, normele privind declararea și circulația vinurilor, amnistia).
Actul fondator al acestei mișcări se referă în mod clar la contururile regiunii „Midi Viticole”, care reunește cele patru departamente viticole Pyrénées-Orientales, Aude, Hérault și Gard.
Acest teritoriu este utilizat aproape exclusiv pentru cultivarea viței-de-vie.
Categoria „vin de canton” a fost definită în mod precis și reglementar încă din 1964, făcând referire la o zonă de producție administrativă cu o serie de caracteristici pedoclimatice.
Un decret din 1968 transformă aceste vinuri „vins de canton” în „vins de pays”, identificate mai întâi sub numele departamentului de producție și îndeplinind criterii de producție specifice care impun un nivel de calitate superior.
Această etapă permite vinurilor „vins du Midi” să beneficieze de o recunoaștere specifică ce a condus la apariția IGP „Terres du Midi”.
Producția de vinuri cu IGP „Terres du Midi” atinge 100 000 hectolitri (vinuri roșii, roze și albe).
Vinurile roșii reprezintă majoritatea producției (55 %).
Vinurile roze (35 %) câștigă teren, iar vinurile albe completează gama.
Indicația geografică protejată „Terres du Midi” se exprimă în principal prin amestecul de soiuri de struguri care pot fi soiuri tradiționale din regiune sau soiuri din alte regiuni viticole.
Cultivarea acestor soiuri este posibilă datorită experienței viticultorilor; aceștia cultivă vița-de-vie în funcție de diferitele condiții pedologice din arealul geografic pentru a obține struguri de calitate.
Datorită influenței esențiale a climei mediteraneene calde și uscate, strugurii din toate soiurile ajung la maturitate deplină în toate zonele, iar aromele primare sunt conservate și chiar sporite.
Vinurile produse se caracterizează astfel prin calitatea lor aromatică; ele prezintă note fructate și florale, a căror intensitate și natură variază în funcție de soiurile incluse în amestec.