30.5.2023 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 188/11
8. счита, че „основните принципи“ би трябвало да продължат да бъдат общата основа за сближаване в рамките на Източното партньорство, т.е. споделен ангажимент към свободата, демокрацията, върховенството на закона и правата на човека, като същевременно продължава работата по общи цели, като например насърчаване на равенството между половете, защита на малцинствата и езиковите права, противодействие на изменението на климата, постигане на напредък в екологичния и цифровия преход, подкрепа за силно и независимо гражданско общество, повишаване на устойчивостта и просперитета и задълбочаване на икономическите отношения; подчертава, че продължаващата подкрепа за демократичната опозиция в Беларус на всички равнища на управление, както и подкрепата за гражданското общество са от съществено значение за насърчаването на демократичните ценности в страната; 9. посочва важната роля, която регионалните и местните власти могат да играят за защитата на „основните принципи“ в регионите и местните общности и за постигането на общите цели, като същевременно се гарантира принципът на субсидиарност на ЕС чрез доближаване на местните граждани до Европейския съюз и неговите ценности; 10. подчертава обаче, че е необходимо ново определяне на целите на политиката за Източното партньорство и неговата многостранна структура, за да продължи партньорството да просперира; 11. отбелязва, че след повече от десетилетие сътрудничество в рамките на Източното партньорство специфичните за всяка държава приоритети сред държавите от Източното партньорство понастоящем се различават поради различните им нужди за развитие, национални приоритети и интеграционни стремежи, но също така и поради политиката на агресия, дестабилизиращите тактики и дезинформацията от страна на Русия.
Поради това КР очаква с нетърпение предложението на Европейската комисия за оценка на бъдещето на Източното партньорство; 12. признава, че Източното партньорство продължава да бъде подходяща рамка, която не е изчерпала пълния си регионален потенциал и може да продължи да бъде цел за всички партньори, ако се реформира така, че да определи специфични за държавите цели по отношение на ЕС.
Гъвкавите формати и инструменти в тази рамка следва да допълват нуждите както на новите страни кандидатки за членство в ЕС, така и на другите партньори, като се запазват общите ценности и правила, взаимните интереси и ангажименти; 13. посочва, че Източното партньорство следва да бъде ориентирано в по-голяма степен към резултатите, като адаптира своите инструменти и оперативни формати, за да отговори на потребностите на партньорите, включително подпомага най-напредналите партньори по пътя им към членство в ЕС; 14. призовава Европейската комисия и партньорските правителства да включват регионалните и местните власти в определянето на приоритетите за сътрудничество с териториално въздействие (напр. по отношение на енергийната ефективност, околната среда и адаптирането към изменението на климата, транспортната свързаност, децентрализацията и реформата на публичната администрация, подкрепата за гражданското общество) и да ги ангажират в съответните платформи и панели на Източното партньорство, които следва да бъдат разширени, така че да обхванат и представителите на CORLEAP; 15. отбелязва положителното въздействие на сътрудничеството в рамките на Източното партньорство върху живота на обикновените граждани, но подчертава, че видимостта на партньорството и приносът на ЕС трябва да бъдат увеличени въз основа на минали постижения.
Тази цел би могла да бъде постигната и чрез систематично сътрудничество с местните и регионалните власти и техните сдружения по места; 16. отбелязва, че местното самоуправление, което е основен стълб и крайъгълен камък на демокрацията, трябва да бъде допълнително подкрепено, за да се постигнат целите на Източното партньорство, и приветства работата на Конгреса на Съвета на Европа в тази област; III.
ПОЛИТИЧЕСКИ ПРЕПОРЪКИ
17. подкрепя приемането на адаптиран подход към целите на Източното партньорство, за да се отразят различните нужди на страните кандидатки, потенциалните кандидатки и други партньори на ЕС, тъй като универсалният подход вече не е оправдан; специфичните за всяка държава потребности следва да бъдат определени така, че да отчитат и специфичните интереси на регионалните и местните общности; 18. препоръчва по-гъвкав географски обхват за Източното партньорство, който да отвори възможността за по-тясно сътрудничество с някои държави в Централна Азия, както и да определи области за сътрудничество с държавите от Западните Балкани;