C 184/76
SV
Europeiska unionens officiella tidning
25.5.2023
4.2.4 Det är mycket viktigt att ta hänsyn till de stora skillnaderna mellan medlemsstaterna vad gäller antalet likabehandlingsorgan samt deras struktur och arbetssätt, och att respektera nationella rättsliga ramar och nationell praxis, samtidigt som det säkerställs att befintliga antidiskrimineringsnormer inte urvattnas, inbegripet genom att likabehand­ lingsorganens nuvarande befogenheter försvagas inom ramen för annan nationell lagstiftning.
Det finns också skillnader i hur arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer deltar i processen, vilket måste beaktas (15).
4.2.5 EESK menar att likabehandlingsorganens rätt att delta i rättsliga förfaranden, som redan finns i en rad medlemsstater, är avgörande för att säkerställa ett bättre skydd av likabehandlingsprinciperna, särskilt i situationer där diskrimineringsoffren inte har tillgång till rättslig prövning, på grund av förfarandemässiga eller ekonomiska hinder, och inte kan vända sig till arbetsmarknadens parter.
I linje med de befintliga likabehandlingsdirektiven understryker kommittén också att likabehandlingsorganens befogenhet att driva rättsprocesser bör komplettera och inte påverka arbets­ marknadsparternas och civilsamhällesorganisationernas relevanta befogenheter och talerätt, i enlighet med de kriterier som fastställts i nationell rätt (16).
Det är i detta sammanhang mycket viktigt att likabehandlingsorganen samarbetar på nationell nivå med domstolarna, med särskilda förvaltningsdomstolar såsom arbetsdomstolar och med arbetsmarknadens parter.
4.2.6 EESK konstaterar att alla parter med ett berättigat intresse av att väcka talan på offrens vägnar eller till stöd för dem, såsom arbetsmarknadens parter, likabehandlingsorgan och det civila samhällets organisationer, måste ha tillgång till bevis för att kunna bära bevisbördan enligt de befintliga likabehandlingsdirektiven.
Utövandet av utredningsbefogenheter i detta sammanhang får inte påverka domstolars och andra offentliga övervakningsorgans, såsom arbetsinspektioners, befogenheter och deras utredningars oberoende.
4.2.7 EESK anser att det i dessa två förslag bör läggas större tonvikt vid ett individinriktat förhållningssätt till personer som utsatts för våld eller diskriminering.
Här bör ett adekvat skydd för klagande säkras, så att de inte tiger av rädsla för repressalier.
Ett proportionellt och tillräckligt skadestånd för det brott som offret utsatts för och påföljder för förövarna bör också säkerställas.
Sanktionerna, som kan bestå av skadestånd till den utsatta personen, ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande, i linje med artikel 17 i direktiv 2000/78/EG (17).
4.3 Ökad medvetenhet 4.3.1 EESK välkomnar att medvetandehöjande åtgärder är i fokus och framhåller vikten av att medlemsstaterna och likabehandlingsorganen gör mer för att öka medvetenheten, bland annat genom att stödja det organiserade civila samhället för att förebygga diskriminering och skapa jämlikhet.
Kommittén föreslår att informationskampanjer om EU-rättigheter och respekt för mångfald, som ska tas fram och finansieras av kommissionen, genomförs av nationella likabehandlingsorgan tillsammans med det civila samhällets organisationer och arbetsmarknadens parter, och anpassas till lokala behov.
Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt de mest utsatta grupperna, och särskilda kampanjer riktade till barn och ungdomar i skolan, från tidig ålder, bör planeras.
4.3.2 EESK anser att arbetsmarknadens parter och det civila samhällets organisationer bör involveras i utarbetandet, genomförandet och spridningen av dessa informationskampanjer.
Genom att de relevanta organisationernas kunskap utnyttjas kommer kampanjerna att nå fler och få större genomslag, och de mest utsatta grupperna kommer att kunna göra sin röst hörd.
4.4 Insamling av uppgifter 4.4.1 Likabehandlingsorganen spelar en viktig roll i insamlingen av uppgifter, som sträcker sig längre än insamling av uppgifter om det egna arbetet.
I direktiven erkänns detta, och bland annat ges likabehandlingsorganen befogenhet att få tillgång till statistik som samlats in av offentliga och privata enheter, däribland offentliga myndigheter, fackföreningar, företag och organisationer i det civila samhället.
Denna statistiska information bör inte innehålla några personuppgifter,
(15)
(16) (17)
Frågor som rör talerätten för alla parter med ett berättigat intresse av att engagera sig i icke-diskrimineringsförfaranden inom ramen för EU:s likabehandlingsdirektiv, såsom fackföreningar, arbetsgivarorganisationer, likabehandlingsorgan och organisationer i det civila samhället, regleras i EU:s befintliga likabehandlingsdirektiv och närmare bestämt i artikel 9.2 i direktivet om inrättande av en allmän ram för likabehandling (direktiv 2000/78/EG) och artikel 17.2 i direktivet om genomförandet av principen om lika möjligheter och likabehandling av kvinnor och män i arbetslivet (direktiv 2006/54/EG).
I skäl 34 i förslaget till direktiv COM(2022) 688 final och skäl 35 i förslaget till direktiv COM(2022) 689 final anges att de föreslagna bestämmelserna om talerätt inte påverkar arbetsmarknadsparternas och det civila samhällets roll, befogenheter och uppgifter när det gäller att delta i förfaranden för att säkerställa efterlevnaden av skyldigheter enligt antidiskrimineringslagstiftningen.
EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.