C 184/66
SV
Europeiska unionens officiella tidning
25.5.2023
— Den europeiska planeringsterminen, som utgör en ram för relevant övervakning av den politiska samordningen på grundval av ramen för riktmärkning från rådets kommitté för socialt skydd. — Rådets slutsatser från 2020 om förstärkning av minimiinkomstskyddet under och efter covid-19-pandemin, där medlemsstaterna uppmanas att se över sina nationella minimiinkomstsystem (3). — Riktlinjerna för sysselsättningspolitiken 2022. 3.
Allmänna kommentarer 3.1 Fattigdomen är flerdimensionell och visar sig i alla delar av livet.
Fattigdom återspeglar brister i systemen för omfördelning av resurser och möjligheter på ett rättvist och jämlikt sätt.
Ett minimiinkomstsystem är således ett nödvändigt, men inte tillräckligt, villkor för att möjliggöra ett värdigt liv och en realistisk väg ut ur fattigdom.
Fattigdom samverkar med andra former av social orättvisa.
Ojämlikheter på grund av kön och ras ökar risken för fattigdom, samtidigt som fattigdom ökar risken för utestängning och diskriminering, särskilt när det gäller hälsa, utbildning och utsatthet för ekonomiskt beroende och våld.
3.2 EESK välkomnar innehållet i rekommendationen, särskilt genomförandet av realistiska och tillräckliga kriterier för minimiinkomstens nivå och tillgänglighet, den rättsliga garantin för detta och rapporteringssystemet samt kommissionens fortsatta erkännande av behovet av en aktiv socialpolitik på EU-nivå och ytterligare åtgärder för att bekämpa fattigdom i hela EU.
Rekommendationen är ett steg mot genomförandet av princip 14 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter, enligt vilken ”[v]ar och en som saknar tillräckliga resurser har rätt till lämpliga minimiinkomstförmåner, som ska säkerställa ett värdigt liv under livets alla skeden”.
3.3 Till följd av Rysslands olagliga och barbariska aggression mot Ukraina är den nuvarande bakgrunden till rådets politiska överenskommelse ännu mer utmanande med tanke på de kraftigt ökade energipriserna och den höga inflationen, som drabbar hushållen, särskilt låginkomstfamiljer.
Mot bakgrund av megatrender såsom globaliseringen, den digitala och den gröna omställningen samt de demografiska förändringarna genomgår de europeiska arbetsmarknaderna stora omställningar.
Minimiinkomstsystem spelar en nyckelroll när det gäller att tillhandahålla stöd och incitament för att (åter) integrera människor på arbetsmarknaden.
3.4 Det behövs en syn som bygger på allas rätt till en tillräcklig minimiinkomst som inte lämnar någon på efterkälken, som inte har alltför restriktiva kriterier, som bygger på tydliga och icke-diskriminerande krav och som mäts korrekt för att säkerställa att den är ändamålsenlig.
I ett inkluderande samhälle bör alla samhällssektorer beaktas, och medlemsstaterna bör införa stabila övervakningsmekanismer för att följa upp minimiinkomsten och utnyttjandet av den utan ytterligare dröjsmål.
3.5 Effektiva minimiinkomstsystem kan bidra till att garantera respekten för de mänskliga rättigheterna, se till att människor lever i värdighet, hjälpa dem att förbli aktiva och delaktiga i samhället och bidra till att integrera människor i hållbar och god sysselsättning.
EESK framhåller också vikten av minimiinkomstsystem för egenföretagare i Europa, som bör ha full rätt till samma stöd och förmåner som andra grupper.
3.6 Att ta itu med fattigdom och inkomstskillnader är viktigt inte bara av rättviseskäl utan också för att stödja den ekonomiska tillväxten.
Såsom anges i OECD:s rapport från 2021 (4) kan en väl utformad skattepolitik stödja en inkluderande och hållbar tillväxt och ta itu med fördelningen av inkomst och förmögenhet.
Inkluderande tillväxt bör i detta sammanhang syfta till en rättvis fördelning av tillväxtens fördelar och till att främja arbetsmarknadernas inkludering.
Den övergripande stabiliserande effekten av minimiinkomstsystem för ekonomin bör också noteras i detta sammanhang.
3.7 Minimiinkomstsystem bör ingå i nationella strategier för att bekämpa fattigdom som på ett ändamålsenligt sätt integrerar åtgärder för att uppnå skäliga löner och anständigt arbete, tillgång till ekonomiskt överkomliga väsentliga tjänster av god kvalitet, tillgång till grundläggande social trygghet och tillräckligt inkomststöd, personcentrerade sociala tjänster samt politik för aktiv inkludering.
3.8 EESK betonar målet om en EU-omfattande metod som stöds av en europeisk analys för att hjälpa medlemsstaterna att fastställa minimiinkomsternas tillräcklighet med hjälp av en lämplig metod såsom den överenskomna EU-indikatorn för fattigdomsrisk på 60 % av den ekvivalerade disponibla inkomsten och/eller med stöd av en referensbudget (som omfattar livsmedel, boende, vatten, el, värme, telekommunikation, hälso- och sjukvård, transport, fritid och kultur).
(3)
(4)
EESK har diskuterat minimiinkomsten i sina yttranden ”För ett europeiskt ramdirektiv om en minimiinkomst” (yttrande på eget initiativ), EUT C 190, 5.6.2019, s. 1, ”Rimliga minimilöner i Europa” (förberedande yttrande på begäran av Europa­ parlamentet/rådet), punkterna 1.6 och 3.3.7, EUT C 429, 11.12.2020, s. 159, och ”Europeisk minimiinkomst och fattigdoms­ indikatorer” (yttrande på eget initiativ), EUT C 170, 5.6.2014, s. 23.
OECD (2021): ”Tax and fiscal policies after the COVID-19 crisis”.