25.5.2023
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 184/37
4.4 Vidare anser EESK att det är mycket viktigt att investerare får information om och insyn i frågor som rör återvinningstalan, spårning av tillgångar, företagsledares skyldigheter och ansvar, försäljning av ett företag som en fortgående verksamhet genom prepack-förfaranden, kriteriet för utlösande av ett insolvensförfarande, en särskild insolvensordning för mikroföretag och småföretag, rangordning av fordringar och borgenärskommittéer.
4.5 EESK välkomnar även att det genom förslaget införs ett särskilt förfarande för att underlätta och påskynda avvecklingen av mikroföretag, vilket möjliggör en mer kostnadseffektiv insolvensprocess för sådana företag.
Dessa arrangemang stöder också en ordnad avveckling av mikroföretag ”utan tillgångar” och ger ett svar på problemet att vissa medlemsstater vägrar tillgång till ett insolvensförfarande om det beräknade återvinningsvärdet är lägre än de rättsliga kostnaderna.
EESK understryker att detta omfattar omkring 90 % av insolvensfallen i EU och att förfarandet därför är mycket viktigt.
4.6 Samtidigt som EESK stöder detta särskilda förfarande befarar vi dock att kravet på att de nationella domstolarna ska utföra dessa uppgifter, i enlighet med artikel 12 ff. i direktivet, kan leda till att de nationella rättssystemen överbelastas, om de blir ansvariga för att bedöma huruvida ett mikroföretag verkligen är insolvent och för att genomföra de nödvändiga långdragna förfarandena.
Vi menar att detta delvis skulle motverka syftet med den föreslagna lagstiftningen.
I tidigare yttranden (9) har EESK påpekat att en systematisk hänskjutning till domstol kanske inte är att föredra och rekommenderat att det inrättas nya organ som kan ansvara för denna uppgift.
Ett effektivt deltagande av oberoende förvaltare har visat sig vara fördelaktigt, särskilt för dåligt organiserade mikroföretagare i förenklade avvecklingsförfaranden, och EESK anser att man aktivt bör överväga att involvera förvaltare (10).
4.7 EESK rekommenderar också att förvaltare, oavsett i vilken medlemsstat de har utnämnts, snabbt ska få direkt tillgång till de nationella registren över tillgångar om de har ett berättigat intresse.
Kommittén påpekar likaså att sådana register ännu inte har upprättats i alla medlemsstater, och uppmanar de berörda myndigheterna att snarast råda bot på denna situation.
4.8 Av effektivitetsskäl välkomnar EESK förslaget om prepack-förfaranden, som går ut på att försäljningen av gäldenärens verksamhet (eller en del av den) förbereds och förhandlas innan insolvensförfarandet formellt inleds.
Detta gör det möjligt att genomföra försäljningen och erhålla intäkterna kort efter att det formella insolvensförfarande som syftar till att avveckla ett företag har inletts.
Kommittén varnar dock för förslaget i artikel 27 om att ålägga motparter, till exempel leverantörer till ett företag som inleder ett insolvensförfarande, att underteckna kontrakt med återstående skyldigheter, som sedan överlåts till förvärvaren av affärsverksamheten utan motpartens samtycke.
I själva verket innebär detta att motparterna på konstlad väg binds till en kontraktspartner som de aldrig har valt eller kontrollerat och att deras näringsfrihet inskränks.
Detta gäller i än högre grad för arbetstagare, vars fria yrkesval inte får åsidosättas genom ett påtvingat byte av arbetsgivare.
Kommissionen, Europaparlamentet och rådet uppmanas följaktligen att se över detta förslag.
Dessutom bör en borgenärskommittés möjliga deltagande och kontroll stärkas även i prepack-förfarandet.
4.9 EESK påpekar också att man i direktivet i själva verket inte tar upp frågan om konvergens i rangordningen av fordringar.
Det ges inte heller någon definition av insolvensgrunder.
Eftersom dessa aspekter är en viktig förutsättning för harmoniserade insolvensförfaranden är det enligt kommittén djupt beklagligt att kommissionen inte har gjort mer i detta avseende.
4.10 Inte heller kriterier för utlösande av ett insolvensförfarande tas upp i tillräcklig utsträckning i förslaget, trots att motsatsen hävdas i meddelandet om direktivet.
I förslaget anges att de två faktorer som normalt leder till att ordinarie insolvensförfaranden inleds i medlemsstaterna är betalningsinställelsetestet och balansräkningstestet.
4.11 I syfte att förenkla insolvensförfarandena, vilket EESK i princip stöder, föreslås i direktivet att oförmåga att betala skulder när de förfaller bör vara kriteriet för att inleda ett förenklat avvecklingsförfarande.
I stället för att ge vägledning om hur de särskilda omständigheter under vilka detta kriterium är uppfyllt ska fastställas uppmanas medlemsstaterna i förslaget att själva fastställa dessa, vilket innebär att man går miste om möjligheten att skapa samstämmighet i hela EU.
(9) (10)
Bland annat EESK:s yttrande om företagsinsolvens (EUT C 209, 30.6.2017, s. 21).
Världsbanken, ”Principles for Effective Insolvency and Creditor/Debtor Regimes”, reviderad utgåva från 2021, principerna c6.1 och c19.6.