C 184/74
SL
Uradni list Evropske unije
25.5.2023
3.5 EESO se strinja s Komisijo, da je treba za uresničitev pogojev, v katerih lahko vsakdo živi, se razvija in zavzema vodilne položaje ne glede na razlike, opolnomočiti organe za enakost, da bodo lahko v celoti izkoristili svoj potencial in bili bolje pripravljeni na preprečevanje diskriminacije ter pomoč njenim žrtvam.
3.6 EESO meni, da je spodbujanje organov za enakost ključnega pomena za zagotavljanje temeljnih pravic vseh državljanov EU.
EU s tem nudi podporo vsem državljanom EU, ki so diskriminirani, ter njihovo pravico do podpore in zastopanja.
3.7 EESO opozarja na točko 2.10 svojega mnenja Izboljšanje enakosti v EU (12): „EESO meni, da je treba spodbujanje enakosti in varstvo temeljnih pravic vključiti v širšo družbeno vizijo, ki razvija in krepi orodja, s katerimi države članice in evropske institucije podpirajo posameznike ter javne in zasebne akterje“.
3.8 Na tem področju so potrebni ukrepi na ravni EU, ki so v skladu z načeloma subsidiarnosti in sorazmernosti ter drugimi politikami Unije.
Evropska komisija je izjavila, da ta pobuda spreminja že obstoječo zakonodajo, da bi povečala njeno učinkovitost, določila minimalne standarde ter vključila socialne partnerje in civilno družbo.
4.
Posebne ugotovitve 4.1 Krepitev pristojnosti organov za enakost 4.1.1 Glede na dolgotrajen zastoj pri sprejemanju t. i. horizontalne direktive in na podlagi pristopa, osredotočenega na žrtve, ki zamude pri obravnavi dejanj tolmači kot odrekanje pravice do obravnave, EESO meni, da bi bilo neupoštevanje presečne in večplastne diskriminacije zamujena priložnost.
Proti nekaterim oblikam diskriminacije se namreč ni mogoče boriti z obravnavo posameznih vzrokov za diskriminacijo, zato je potreben presečni pristop.
4.1.2 Čeprav številne sprejete direktive od držav članic zahtevajo, da ustanovijo nacionalne organe za enakost, sedanja pravila EU omogočajo veliko manevrskega prostora pri njihovem ustanavljanju in delovanju, med organi za enakost pa obstajajo precejšnje razlike glede pristojnosti, neodvisnosti, virov, dostopnosti in učinkovitosti.
Namen nove pobude, ki uvaja minimalne standarde za organe za enakost, je prispevati k prizadevanjem Evropske komisije, da bi dosegli Unijo enakosti, in okrepiti učinkovitost zakonodaje EU o nediskriminaciji.
4.1.3 Predlog Evropske komisije za razširitev mandata organov za enakost, da bi bila upoštevana Direktiva Sveta 79/7/EGS, da bodo organi za enakost lahko ščitili pred diskriminacijo na podlagi spola na področju nacionalne socialne varnosti, ne sme posegati v vlogo in pooblastila socialnih partnerjev in mora biti namenjen krepitvi in podpiranju njihovega dela.
4.1.4 EESO pozdravlja uvedbo predlagane pravne obveznosti, da morajo biti organi za enakost neodvisni od zunanjih vplivov in imeti na voljo zadostne in trajne kadrovske, strokovne, tehnične in finančne vire, ter podpira osrednji pomen te obveznosti.
4.1.5 EESO pozdravlja predlagane resne zaščitne ukrepe za neodvisnost organov za enakost, ki so ključnega pomena za njihovo zmožnost nudenja zadostne podpore državljanom.
4.1.6 EESO poudarja poseben pomen jamstev za razpoložljivost in ustreznost človeških, tehničnih in finančnih virov, ki so na voljo organom za enakost.
Sredstva so predpogoj tako za neodvisnost organov za enakost kot za njihovo zmožnost, da učinkovito zaščitijo žrtve in preprečijo diskriminacijo.
4.1.7 Del predloga Evropske komisije je, da se morajo javne institucije pravočasno posvetovati z organi za enakost in upoštevati njihova priporočila.
EESO priporoča, naj se od držav članic zahteva, da poročajo o ukrepih, ki so jih sprejele v zvezi s priporočili organov za enakost, in o rezultatih teh ukrepov.
(12)
Glej mnenje EESO Izboljšanje enakosti v EU (UL C 75, 28.2.2023, str. 56).