25.5.2023
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 184/89
7.
plasarea cetățenilor în centrul uniunii energetice, care își asumă sarcina tranziției sistemului energetic, beneficiind de noi tehnologii pentru reducerea facturilor la energie, participând activ pe o piață în care cetățenii vulnerabilă se bucură de protecție.
Raportul oferă o descriere a măsurilor întreprinse sau planificate până în prezent în vederea punerii în aplicare a acestor viziuni.
Cu toate acestea, CESE regretă că expunerea prezentată în raport nu se referă la viziuni, ci mai degrabă la cele cinci dimensiuni care se consolidează reciproc și sunt strâns legate între ele, menite să sporească securitatea energetică, durabilitatea și competitivitatea.
Acest dublu set de obiective sau viziuni, pe de o parte, și de dimensiuni, pe de altă parte, face extrem de dificilă urmărirea punerii în aplicare a viziunilor, inclusiv din cauza faptului că, de exemplu, problemele cetățenilor aflați în centrul uniunii energetice sau nevoia de perfecționare și recalificare a forței de muncă apar în mai multe dintre dimensiuni.
CESE regretă că acest lucru face foarte dificilă urmărirea progreselor înregistrate în punerea în aplicare a obiectivelor Strategiei privind uniunea energetică. 1.4.
Comunicarea face trimitere pe bună dreptate la planul REPowerEU, care a fost susținut de CESE și care a relansat și consolidat instrumentele „Pactul verde european” și „Pregătiți pentru 55”, concentrându-se pe diversificare, economii, securitatea aprovizionării și accelerarea dezvoltării energiei din surse regenerabile.
Cu toate acestea, actuala criză în materie de climă și de energie și lipsa securității, a stabilității și a predictibilității în ceea ce privește aprovizionarea pun o presiune enormă asupra Uniunii Europene.
Criza ar fi mai puțin severă dacă ar fi fost adoptate anterior mai multe măsuri specifice și, de exemplu, dacă propriile obiective ale UE (cum ar fi cele ale uniunii energetice europene) ar fi fost luate mai în serios. 1.5.
Conform Raportului din 2022 privind starea uniunii energetice, se estimează că, până în 2030, trebuie investite fonduri publice în valoare de 300 de miliarde EUR în diferitele linii de acțiune menite să asigure independența deplină față de combustibilii fosili ruși, ceea ce va avea un impact semnificativ asupra bugetului total al UE.
În plus, vor fi necesare investiții private suplimentare, inclusiv investiții din partea cetățenilor europeni.
CESE consideră că banii trebuie cheltuiți într-un mod care să contribuie la realizarea obiectivelor menționate mai sus ale uniunii energetice.
De asemenea, cheltuielile nu ar trebui să conducă la o reducere a resurselor pentru tranziția justă, pentru cercetare și inovare sau pentru întreprinderile și consumatorii afectați de creșterea prețurilor la energie. 1.6.
Creșterea fără precedent a prețurilor la energie, declanșată de invadarea Ucrainei de către Rusia, are enorme consecințe sociale și economice, dar și consecințe în ceea ce privește structura industrială și productivă a țărilor.
CESE subliniază lipsa unei coordonări europene clare în timpul crizei energetice și, ca parte a răspunsului, solicită crearea unui instrument bazat pe modelul SURE, pentru a sprijini lucrătorii și întreprinderile aflate în dificultate. 1.7.
Evenimentele recente au sporit riscul potențial de atacuri cibernetice și de acte de sabotaj asupra infrastructurilor esențiale, cum ar fi rețeaua energetică și centralele electrice.
Prin urmare, CESE recomandă elaborarea și adoptarea unei strategii cuprinzătoare pentru a proteja UE împotriva acestor tipuri de amenințări. 1.8.
Principalul obiectiv strategic pe termen mediu al țărilor UE – în special în contextul celor întâmplate cu războiul din Ucraina și, de asemenea, având în vedere o posibilă complicare suplimentară a situației internaționale – trebuie să rămână cel al autonomiei energetice.
Înțelegem că „autonomia energetică strategică” înseamnă un concept politic care va contribui la conturarea viitoarei piețe energetice a UE, în cadrul căreia deciziile autonome luate de UE vor garanta independența energetică față de furnizorii nefiabili.
CESE regretă că această temă nu este luată în considerare în mod corespunzător în raport și că rămâne în umbră, accentul fiind plasat exclusiv pe independența față de importurile de energie din Rusia. 1.9.
Pentru a atinge obiectivele de autonomie strategică ale UE, CESE invită Consiliul și Comisia să elaboreze instrumente adecvate, inclusiv prin instituirea unui Fond european pentru suveranitate, pentru a stimula investițiile în tehnologiile energetice interne curate și în infrastructura energetică.
În același timp, este esențial ca statele membre să fie încurajate să utilizeze fondurile în mod optim și eficient pentru dezvoltarea energiei curate.
O astfel de strategie trebuie să includă, de asemenea, orientări privind modul de a încuraja întreprinderile, instituțiile comunitare, cetățenii și comunitățile energetice să investească mai mult.
Instrumentele și resursele furnizate în prezent par insuficiente pentru provocările majore care trebuie abordate.
CESE invită Comisia să acorde o atenție deosebită impactului noilor resurse și aprovizionări asupra mediului, precum și noilor dependențe de țări terțe. 1.10.
În procesul de dezvoltare a autonomiei energetice, CESE propune să se urmeze o abordare ascendentă, întrucât această abordare facilitează atingerea obiectivelor menționate la punctul 1.3. 1.11.
Pactul verde european nu este încă însoțit de politici sociale echivalente pentru a transforma această tranziție într-o tranziție justă.
Având în vedere că ocuparea forței de muncă și sistemele industriale vor fi afectate în mare măsură de procesele tranziției, CESE regretă faptul că raportul nu ia în considerare în mod corespunzător importanța unor politici cuprinzătoare în domeniul ocupării forței de muncă, al competențelor și în domeniul social.
Investițiile în educație, recalificarea și perfecționarea profesională trebuie considerate o responsabilitate socioeconomică.