C 184/66
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
25.5.2023
— Semestrul european, care oferă un cadru pentru monitorizarea relevantă a activităților de coordonare a politicilor, pe baza cadrului de evaluare comparativă al Comitetului pentru protecție socială al Consiliului; — Concluziile Consiliului din 2020, „Consolidarea protecției venitului minim pentru combaterea sărăciei și a excluziunii sociale în pandemia de COVID-19 și dincolo de aceasta”, invită statele membre să își revizuiască sistemele naționale de venit minim (3).
— Orientările privind ocuparea forței de muncă 2022. 3.
Observații generale 3.1.
Sărăcia este multidimensională și se manifestă în toate domeniile vieții.
Sărăcia reflectă eșecurile sistemelor de redistribuire a resurselor și oportunităților într-un mod corect și echitabil.
Astfel, un sistem de venit minim este o condiție necesară, deși nu suficientă, pentru a permite un trai demn și o cale viabilă de ieșire din sărăcie.
Sărăcia se intersectează cu alte forme de nedreptate socială.
Inegalitățile de gen și rasiale exacerbează riscul de sărăcie, în timp ce sărăcia crește riscul de excluziune și de discriminare, manifestându-se în special în ceea ce privește sănătatea, educația și formarea și expunerea la dependență financiară și violență. 3.2.
CESE salută conținutul recomandării, în special punerea în aplicare a unor criterii realiste și suficiente pentru nivelul și accesibilitatea venitului minim, pentru garanția sa juridică și pentru sistemul de raportare, precum și recunoașterea în continuare de către Comisia Europeană a necesității unei politici sociale active la nivelul UE și a unor acțiuni suplimentare de combatere a sărăciei în întreaga UE.
Recomandarea reprezintă un pas către punerea în aplicare a principiului 14 al PEDS, care prevede că „orice persoană care nu dispune de resurse suficiente are dreptul la un venit minim adecvat care să îi asigure un trai demn în toate etapele vieții”. 3.3.
În urma agresiunii ilegale și barbare a Rusiei împotriva Ucrainei, actualul context al acordului politic al Consiliului este și mai dificil, având în vedere creșterea bruscă a prețurilor la energie și rata ridicată a inflației care afectează gospodăriile, în special familiile cu venituri reduse.
În contextul unor megatendințe precum globalizarea, tranziția digitală, tranziția verde și schimbările demografice, piețele europene ale muncii traversează un proces de tranziții majore.
Sistemele de venit minim joacă un rol esențial în acordarea de sprijin și de stimulente pentru (re)integrarea persoanelor pe piața muncii. 3.4.
Este nevoie de o abordare bazată pe drepturi pentru toți în ceea ce privește un venit minim adecvat, care să nu lase pe nimeni în urmă, să nu includă criterii prea restrictive, să se bazeze pe cerințe transparente și nediscriminatorii și să fie măsurat cu precizie pentru a i se asigura eficacitatea.
O societate favorabilă incluziunii ar trebui să se ocupe de toate sectoarele societății, iar statele membre ar trebui să introducă mecanisme solide de monitorizare pentru a monitoriza veniturile minime și adoptarea acestora fără întârzieri suplimentare. 3.5.
Sistemele eficace de venit minim pot contribui la garantarea respectării drepturilor omului, la asigurarea faptului că oamenii au un trai demn, la ajutorarea lor pentru a rămâne activi și incluși în societate și pot contribui la integrarea persoanelor în locuri de muncă durabile și de bună calitate.
CESE subliniază, de asemenea, importanța sistemelor de venit minim pentru persoanele care desfășoară o activitate independentă în Europa, care ar trebui să aibă drepturi depline la același sprijin și la aceleași beneficii ca și celelalte grupuri. 3.6.
Abordarea sărăciei și a inegalităților veniturilor este importantă nu numai din motive de echitate, ci și pentru a sprijini creșterea economică.
Astfel cum se menționează în raportul OCDE din 2021 (4), politicile fiscale bine concepute pot sprijini creșterea favorabilă incluziunii și durabilă și pot aborda distribuția veniturilor și a bogăției.
În acest context, creșterea favorabilă incluziunii ar trebui să vizeze echitatea partajării beneficiilor creșterii, precum și promovarea incluziunii piețelor muncii.
În acest context, ar trebui remarcat și efectul general stabilizator pentru economie al sistemelor de venit minim. 3.7.
Sistemele de venit minim ar trebui să facă parte din strategiile naționale de combatere a sărăciei, care să integreze în mod eficient măsurile de asigurare a unor salarii echitabile și a unei munci decente, accesul la servicii esențiale la prețuri abordabile și de bună calitate, accesul la securitatea socială de bază și la un sprijin adecvat pentru venit, serviciile sociale centrate pe persoane și politicile de incluziune activă. 3.8.
CESE subliniază obiectivul unei metodologii la nivelul întregii Europe, susținută de o analiză la nivel european, care să ajute statele membre să definească gradul de adecvare al venitului minim printr-o metodă corespunzătoare, cum ar fi indicatorul UE al ratei riscului de sărăcie (AROP) convenit, de 60 % din venitul disponibil egalizat sau/și bazat pe un buget de referință (inclusiv cheltuielile pentru locuință, apă, energie electrică, încălzire, telecomunicații, sănătate, transport, timp liber și cultură).
(3)
(4)
CESE a abordat chestiunea venitului minim în avizele sale: „Pentru o directivă-cadru europeană privind venitul minim”.(aviz din proprie inițiativă) (JO C 190, 5.6.2019, p. 1); „Salarii minime decente în Europa” (aviz exploratoriu la solicitarea Parlamentului European/Consiliului) (europa.eu) – punctele 1.6, 3.3.7 (JO C 429, 11.12.2020, p. 159); „Venitul european minim și indicatorii sărăciei” (aviz din proprie inițiativă) (europa.eu) (JO C 170, 5.6.2014, p. 23).
OCDE (2021): Tax and fiscal policies after the COVID-19 crisis [Politicile fiscale și bugetare în urma crizei provocate de pandemia de COVID-19].