C 184/112
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
25.5.2023
3.12.
În ceea ce privește îngrășămintele, CESE consideră că, deși ar trebui întreprinse imediat acțiuni de urgență, ar trebui puse în aplicare și măsuri pe termen mai lung pentru a optimiza dependența agriculturii europene de îngrășămintele minerale importate, reducând în același timp amprenta ecologică a fertilizării culturilor în Europa.
Acestea ar trebui să vizeze (i) optimizarea utilizării globale a îngrășămintelor prin creșterea eficienței nutrienților plantelor, conducând la pierderi mai mici; (ii) înlocuirea parțială a îngrășămintelor sintetice cu o utilizare sporită a gunoiului de grajd reciclat și a altor deșeuri din lanțul alimentar; (iii) îmbunătățirea autonomiei Europei în ceea ce privește producția de îngrășăminte.
CESE subliniază că agricultura este în tranziție și va continua, prin agroecologie și agricultura conservatoare, să se îmbunătățească. 3.13.
Creșterea eficienței nutrienților din plante este necesară pentru a reduce consumul de îngrășăminte, precum și pierderile de nutrienți în apă și aer.
Acest lucru ar trebui să facă posibilă reducerea utilizării îngrășămintelor fără a afecta volumul de producție.
Acest lucru poate fi realizat prin practici îmbunătățite de fertilizare, inclusiv utilizarea culturilor de protecție, alegerea îngrășămintelor (favorizându-le pe cele azotoase, cum ar fi cele pe bază de nitrați și utilizarea inhibitorilor ureazei/nitrificării), utilizarea biostimulatorilor, precum și a agriculturii de precizie, permițând o aplicare optimizată (aplicare divizată, calcularea bilanțului, analiza solului și a plantelor, senzori de plante, instrumente de sprijin decizional). 3.14.
Ameliorarea plantelor este, de asemenea, esențială pentru eficiența nutrienților, întrucât soiurile îmbunătățite sunt capabile să preia mai puțini nutrienți, în special azot, pentru aceeași cantitate recoltată.
În acest sens, CESE consideră că ar trebui create tehnologii inovatoare și semințe pentru a putea oferi întotdeauna soluții fermierilor care se confruntă cu restricții privind instrumentele existente (8). 3.15.
Înlocuirea culturilor consumatoare de nutrienți, cum ar fi cerealele, rapița și sfecla de zahăr cu plante cu cerințe nutritive mai reduse, cum ar fi floarea soarelui (9) și leguminoasele, este o tendință pe care fermierii au adoptat-o în mod natural din 2021-2022 (10).
Totuși, acest lucru ar trebui să fie luat în considerare cu prudență într-un cadru de politică publică, întrucât, date fiind randamentele de materie uscată și contribuțiile de proteine la hectar, o astfel de măsură ar putea perturba piețele agricole și ar putea pune în pericol securitatea alimentară. 3.16.
Înlocuirea parțială a îngrășămintelor minerale cu îngrășăminte organice reciclate din gunoiul de grajd și din alte deșeuri organice este, de asemenea, un obiectiv relevant pe termen mediu în UE (11).
Acest lucru va oferi beneficii pentru soluri (conținut organic mai ridicat) și climă (emisii mai scăzute din producția de îngrășăminte sintetice pe bază de azot), precum și pentru reducerea dependenței de importuri.
Cu toate acestea, potențialul gunoiului de grajd nu ar trebui supraestimat, întrucât cea mai mare parte a acestuia este deja reciclată, iar resursele disponibile sunt limitate din punct de vedere geografic (regiuni cu excedent structural de gunoi de grajd) și sunt supuse unor costuri semnificative de mobilizare, prelucrare și transport.
În general, nutrienții din deșeurile umane nu sunt aplicați pe solurile agricole, deși aceștia reprezintă un potențial de 2 miliarde kg de azot (12).
De asemenea, Comisia Europeană ar trebui să încurajeze dezvoltarea unor tehnici de extragere a nutrienților din alge și nămoluri de epurare și aplicarea agricolă în condiții de siguranță. 3.17.
În ceea ce privește îngrășămintele azotoase, promovarea unor căi alternative, nefosile, pentru producția de amoniac constituie un obiectiv extrem de relevant pe termen lung, întrucât acest lucru ar reduce dependența de gaze a UE, precum și amprenta sa de carbon.
Hidrogenul din surse regenerabile produs prin electroliza apei (ea însăși produsă prin utilizarea energiei electrice din surse regenerabile) se află într-un stadiu industrial pilot, în timp ce metanarea subproduselor agricole și a deșeurilor organice poate produce atât biometanul pentru generarea amoniacului, cât și un digestat utilizabil ca îngrășământ organic.
Totuși, în pofida actualului preț de piață ridicat pentru amoniacul pe bază de combustibili fosili, alternativele din surse regenerabile sunt departe de a fi competitive și vor necesita timp, maturizare tehnologică și, eventual, subvenții publice semnificative înainte de a ajunge la etapa industrială. 3.18.
CESE salută anunțarea unui nou observator pentru piețele îngrășămintelor, care urmează să fie înființat în 2023, precum și organizarea de consultări cu părțile interesate în domeniul îngrășămintelor în cadrul grupului de experți al mecanismului european în caz de criză în materie de securitate alimentară (EFSCM).
CESE consideră, de asemenea, că orice nivel semnificativ de transparență pe piața UE a îngrășămintelor poate fi garantat numai prin publicarea periodică a prețurilor reprezentative pe piața internă pentru o serie de îngrășăminte ce conțin N, P și K, precum și prin elaborarea de statistici publice privind consumul de îngrășăminte.
(8) (9) (10) (11) (12)
JO C 194, 12.5.2022, p. 72.
Suprafața însămânțată cu floarea-soarelui în UE a câștigat 750 000 ha, în timp ce suprafața cultivată cu cereale a scăzut cu aceeași mărime în 2022.
JO C 75, 28.2.2023, p. 88.
https://www.eesc.europa.eu/ro/our-work/opinions-information-reports/information-reports/benefits-extensive-livestock-farmingand-organic-fertilizers-context-european-green-deal-egd-ir-information-report Se estimează că o persoană excretează peste 4 kg de azot pe an prin intermediul urinei sale (Viskari et al, 2018 – https://www.frontiersin.org/articles/10.3389/fsufs.2018.00032/full).