C 184/110
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
25.5.2023
2.
Introducere și context 2.1.
Îngrășămintele sunt realizate din nutrienți esențiali pentru creșterea plantelor: azot (N), fosfor (P) și potasiu (K).
2.2.
Îngrășămintele reprezintă un factor esențial pentru cea mai mare parte a producției agricole actuale.
Disponibilitatea și accesibilitatea acestora joacă un rol esențial în securitatea alimentară.
De la începutul anului 2021 a apărut o criză globală a îngrășămintelor minerale, cauzată inițial de o creștere bruscă a cererii în urma redresării post-COVID, care s-a agravat și mai mult de la invadarea Ucrainei de către Rusia prin limitarea aprovizionării din Rusia, Belarus și Ucraina, trei mari furnizori globali de îngrășăminte.
2.3.
Criza îngrășămintelor a fost deosebit de acută în Europa, deoarece: (i) UE este un mare importator net de îngrășăminte; (ii) piața îngrășămintelor pentru azot și fosfor din UE este protejată de taxe la import care determină prețuri interne mai mari decât prețurile mondiale; (iii) importurile UE de îngrășăminte din Rusia, Belarus și Ucraina, care reprezentau anterior 43 % din importurile UE, au scăzut semnificativ din martie 2022, în pofida politicii oficiale a UE de neinterzicere a importurilor de alimente și îngrășăminte din Rusia.
2.4.
Prețurile interne ale îngrășămintelor au crescut la niveluri record (de trei ori pentru azotul mineral în noiembrie 2022 față de ianuarie 2021).
Alături de aprovizionarea insuficientă și de achizițiile întârziate, acest lucru a dus la o scădere semnificativă a utilizării îngrășămintelor în UE pentru recolta din 2022 (1) și la o posibilă penurie în mai multe state membre în primăvara anului 2023, afectând recolta din 2023. 2.5.
Acest lucru se întâmplă în contextul Pactului verde european și al Strategiei „De la fermă la consumator” (2), publicată de Comisia Europeană în mai 2020, inclusiv al obiectivelor propuse la nivelul UE de a „reduce pierderile de nutrienți cu cel puțin 50 %, garantând, în același timp, că nu va avea loc o deteriorare a fertilității solului”, reducând „utilizarea îngrășămintelor cu cel puțin 20 % până în 2030”.
3.
Observații generale 3.1.
CESE subliniază că îngrășămintele disponibile și accesibile sunt esențiale pentru producția agricolă și securitatea alimentară din Europa și de la nivel mondial.
Penuria de îngrășăminte și prețurile excesive ale îngrășămintelor duc la reducerea randamentelor culturilor, pun în pericol producția de alimente și contribuie la inflația prețurilor la alimente în detrimentul cetățenilor europeni și al omenirii.
3.2.
Criza actuală de pe piețele îngrășămintelor este o amenințare deosebită în țările cu venituri reduse, care sunt puternic afectate de insecuritatea alimentară.
Aceasta reprezintă, de asemenea, o amenințare în Europa, unde grupurile vulnerabile se confruntă deja cu provocări legate de accesibilitatea alimentelor, iar criza îngrășămintelor poate duce la reducerea recoltelor, afectând astfel securitatea alimentară la nivel mondial, deoarece UE este un important producător și exportator de cereale.
3.3.
CESE consideră că deficitul mondial de îngrășăminte nu este cauzat doar de prețul ridicat al gazelor naturale, ci și de un dezechilibru între cerere și ofertă și de limitări logistice.
În UE, acest lucru este agravat și mai mult de nivelul ridicat de dependență al continentului de importurile de îngrășăminte minerale, de taxele la import ale UE și de războiul din Ucraina.
Acțiuni interne de urgență 3.4.
În pofida prețurilor ridicate ale îngrășămintelor, competitivitatea prin costuri a mai multor producători de îngrășăminte azotoase din UE pare să fi fost afectată de prețul extrem de ridicat al gazelor naturale din Europa, care a atins de șapte ori nivelul SUA față de cel de trei ori din 2021.
Pe lângă accesul prioritar la gazele naturale în cazul raționalizării gazelor, ar putea fi util un sprijin specific pentru industria azotului din UE, de la caz la caz, cu obiectivul de a maximiza utilizarea capacităților de producție existente, astfel cum este permis de cadrul temporar de criză pentru ajutoarele de stat modificat al UE.
În acest sens, condiționalitatea economică și socială este necesară pentru a evita efectele excepționale, deoarece unii producători de îngrășăminte și-au sporit profiturile în urma crizei îngrășămintelor.
(1)
(2)
Potrivit Comisiei Europene, „combinația dintre secetă și prețurile ridicate la îngrășăminte care duc la rate mai mici de aplicare a P și K în special, [...] a contribuit la scăderea randamentelor” și la reducerea cu 8 % a recoltei de cereale din UE în 2022 față de 2021.
Sursa: „Short-term outlook for agricultural markets” (Perspective pe termen scurt pentru piețele agricole), Comisia Europeană, 5 octombrie 2022.
COM(2020) 381 final, din 20 mai 2020.