25.5.2023.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 184/89
(7) izvirzīt iedzīvotājus enerģētikas savienības centrā, jo tieši viņi uzņemas līdzatbildību par energosistēmas pārkārtošanu, izmanto jaunas tehnoloģijas, lai samazinātu enerģijas rēķinus, un aktīvi piedalās tirgū, un aizsargāt mazaizsargātus patērētājus.
Ziņojumā izklāstīti līdz šim veiktie vai plānotie pasākumi minētā redzējuma īstenošanai.
Tomēr EESK pauž nožēlu, ka ziņojumā sniegtais apraksts attiecas nevis uz redzējumu, bet drīzāk uz piecām savstarpēji pastiprinošajām un cieši sasaistītajām dimensijām, kuru mērķis ir palielināt energoapgādes drošību, ilgtspēju un konkurētspēju.
Šis divkāršais kopums, kas, no vienas puses, ir mērķi jeb redzējums, un, no otras puses, – dimensijas, ārkārtīgi apgrūtina sekošanu līdzi redzējuma īstenošanai, arī tāpēc, ka, piemēram, vairākās dimensijās parādās jautājumi par iedzīvotājiem, kas ir enerģētikas savienības centrā, un vajadzība pilnveidot darbaspēka prasmes un pārkvalificēties.
EESK pauž nožēlu, ka visa iepriekšminētā dēļ ir ļoti grūti sekot līdzi progresam virzībā uz enerģētikas savienības stratēģijas mērķiem.
1.4.
Paziņojumā ir pareizi norādīts uz REPowerEU plānu, ko atbalsta EESK un kas ir atjaunojis un nostiprinājis zaļo kursu un paketes “Gatavi mērķrādītājam 55 %” instrumentus, galveno uzmanību pievēršot dažādošanai, ietaupījumiem, energoapgādes drošībai un atjaunīgo energoresursu attīstības paātrināšanai.
Tomēr pašreizējā klimata un enerģētikas krīze un energoapgādes un cenu drošības, stabilitātes un prognozējamības trūkums Eiropas Savienībai rada milzīgu slogu.
Krīze būtu mazāk smaga, ja mērķtiecīgāki pasākumi būtu veikti agrāk un, piemēram, ja pašas ES izvirzītie mērķi (tādi kā Eiropas enerģētikas savienības mērķi) būtu uztverti daudz nopietnāk.
1.5.
Saskaņā ar 2022. gada ziņojumu par enerģētikas savienības stāvokli ir aplēsts, ka dažādos darbības virzienos, kuru mērķis ir panākt pilnīgu neatkarību no Krievijas fosilā kurināmā, no šā brīža līdz 2030. gadam ir jāiegulda aptuveni 300 miljardi EUR publisko līdzekļu, un tas būtiski ietekmēs ES kopējo budžetu.
Būs vajadzīgi arī papildu privātie ieguldījumi, tostarp Eiropas iedzīvotāju ieguldījumi.
EESK uzskata, līdzekļi ir jāizlieto tādā veidā, kas palīdzētu sasniegt iepriekšminētos enerģētikas savienības mērķus.
Turklāt tēriņiem nevajadzētu novest pie resursu samazināšanas taisnīgas pārkārtošanās īstenošanai, pētniecībai un inovācijai, kā arī uzņēmumiem un patērētājiem, kurus ietekmē enerģijas cenu pieaugums.
1.6.
Iepriekš nepieredzētais enerģijas cenu kāpums, ko izraisīja Krievijas iebrukums Ukrainā, rada milzīgas sociālas un ekonomiskas sekas, kā arī sekas valstu rūpnieciskajai un ražošanas struktūrai.
EESK uzsver, ka enerģētikas krīzes laikā pietrūkst skaidras Eiropas koordinācijas, un reakcijas ietvaros aicina izveidot instrumentu, kura pamatā būtu SURE modelis, lai atbalstītu darba ņēmējus un grūtībās nonākušus uzņēmumus.
1.7.
Nesenie notikumi ir palielinājuši potenciālu kiberuzbrukumu un sabotāžas risku tādām kritiskām infrastruktūrām kā energotīkli un elektrostacijas.
Tāpēc EESK iesaka izstrādāt un pieņemt visaptverošu stratēģiju, lai Eiropas Savienību aizsargātu pret šāda veida apdraudējumiem.
1.8.
Par ES valstu galveno vidēja termiņa stratēģisko mērķi – it īpaši ņemot vērā to, kas ir noticis ar karu Ukrainā, kā arī apsverot iespējamu turpmāku starptautiskās situācijas sarežģīšanos – arī turpmāk jāizvirza enerģētiskā autonomija.
Mēs uzskatām, ka “stratēģiska enerģētiskā autonomija” nozīmē politisku koncepciju, kas palīdzēs veidot turpmāko ES enerģijas tirgu, kurā autonomi ES lēmumi garantēs enerģētisko neatkarību no neuzticamiem piegādātājiem.
EESK pauž nožēlu par to, ka šis temats ziņojumā nav pienācīgi ņemts vērā un joprojām paliek ēnā, galveno uzmanību pievēršot neatkarībai vienīgi no Krievijas enerģijas importa.
1.9.
Lai sasniegtu ES stratēģiskās autonomijas mērķus, EESK aicina Padomi un Komisiju izstrādāt piemērotus instrumentus, tostarp izveidot Eiropas suverenitātes fondu nolūkā veicināt ieguldījumus tīrās iekšzemes energotehnoloģijās un energoinfrastruktūrā.
Vienlaikus ir ļoti svarīgi mudināt dalībvalstis optimāli un efektīvi izmantot līdzekļus tīras enerģijas ieguves attīstībai.
Šādā stratēģijā jāiekļauj arī norādījumi par to, kā motivēt uzņēmumus, sabiedriskās iestādes, sabiedrības locekļus un energokopienas ieguldīt vairāk.
Pašlaik pieejamie instrumenti un resursi šķiet nepietiekami, lai novērstu lielākās problēmas, kas ir jārisina.
EESK aicina Komisiju īpašu uzmanību pievērst jaunu resursu un piegāžu ietekmei uz vidi un jaunai atkarībai no trešām valstīm.
1.10.
Attīstot enerģētisko autonomiju, EESK ierosina piemērot augšupēju pieeju, jo tā atvieglo 1.3. punktā minēto mērķu sasniegšanu.
1.11.
Zaļais kurss vēl nav papildināts ar līdzvērtīgu sociālo politiku, kas nodrošinātu, ka šī pārkārtošanās ir taisnīga.
Tā kā pārkārtošanās procesi būtiski ietekmēs nodarbinātības un rūpniecības sistēmas, EESK pauž nožēlu, ka ziņojumā nav pienācīgi ņemta vērā visaptverošas nodarbinātības, prasmju un sociālās politikas nozīme.
Ieguldījumi izglītībā, pārkvalifikācija un kvalifikācijas celšana ir jāuzskata par sociālekonomisko atbildību.