C 184/76
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
25.5.2023.
4.2.4.
Ļoti svarīgi ir ņemt vērā, ka atšķiras dalībvalstu līdztiesības iestāžu skaits, struktūra un darbības veids, kā arī ievērot valstu tiesiskos satvarus un praksi.
Vienlaikus būtu jāseko līdzi, lai nepazeminātos pastāvošie diskriminācijas novēršanas standarti un lai nekļūtu mazākas dažādu valstu nacionālajos tiesību aktos noteiktās līdztiesības iestāžu pašreizējās pilnvaras.
Atšķiras arī tas, kā procesā tiek iesaistītas sociālo partneru organizācijas un pilsoniskā sabiedrība, un tas ir jāņem vērā (15).
4.2.5.
EESK uzskata, ka daudzās dalībvalstīs jau eksistējošās līdztiesības iestāžu tiesības piedalīties tiesvedībā ir ļoti svarīgas, lai uzlabotu vienlīdzīgas attieksmes principu aizsardzību, it īpaši situācijā, kad procesuālu vai finansiālu šķēršļu dēļ cietušajiem nav piekļuves tiesai un viņiem nav kontaktu ar sociālajiem partneriem.
EESK uzsver, ka saskaņā ar esošajām līdztiesības direktīvām līdztiesības iestāžu tiesvedības pilnvaras jāīsteno, neskarot sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības organizāciju pilnvaras un tiesisko statusu, un minētajām tiesvedības pilnvarām tās ir jāpapildina, ievērojot to valsts tiesību aktos noteiktos kritērijus (16).
Tāpēc ir ļoti svarīgi, lai valsts līmenī līdztiesības iestādes sadarbotos tiesām, specializētajām administratīvajām tiesām, piemēram, darba tiesām un ar sociālajiem partneriem.
4.2.6.
EESK atzīst, ka pierādīšanas pienākuma izpildes nolūkā atbilstoši vienlīdzīgas attieksmes direktīvām visām pusēm, piemēram, sociālajiem partneriem, līdztiesības iestādēm un pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kas ir likumīgi ieinteresētas īstenot tiesvedību no diskriminācijas cietušo vārdā vai viņu atbalsta nolūkā, ir jābūt piekļuvei pierādījumiem.
Izmeklēšanas pilnvaru īstenošanai šajā kontekstā ir jānotiek, neskarot dažādu tiesu un citu publisku uzraudzības iestāžu, piemēram, darba inspekciju, pilnvaras un neietekmējot to izmeklēšanas procesa neatkarību.
4.2.7.
EESK skatījumā abos šajos priekšlikumos vairāk būtu jākoncentrējas uz pieeju, kuras centrā ir atsevišķs indivīds, kas cietis no vardarbības vai diskriminācijas.
No šāda viedokļa sūdzību iesniedzējiem būtu jānodrošina atbilstoša aizsardzība, lai viņiem nebūtu jāklusē bailēs no sekām.
Par cietušajai personai nodarīto kaitējumu būtu jāgarantē samērīga un atbilstoša kompensācija un nodarījuma izdarītājiem – sods.
Sankcijām, kas var ietvert kompensācijas izmaksu cietušajai personai, ir jābūt efektīvām, samērīgām un atturošām, un tām ir jāatbilst Direktīvas 2000/78/EK 17. pantam (17).
4.3.
Izpratnes veicināšana 4.3.1.
EESK atzinīgi vērtē uzmanību, kas veltīta izpratnes veicināšanai, un uzsver, ka dalībvalstīm un līdztiesības iestādēm ir jāpastiprina darbs šajā jomā un arī jāatbalsta organizēta pilsoniskā sabiedrība ar mērķi novērst diskrimināciju un panākt līdztiesību.
EESK ierosina Komisijas veidotas un finansētas informācijas kampaņas par ES tiesībām un daudzveidības respektēšanu, kuras rīkotu valstu līdztiesības iestādes kopā ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām un sociālajiem partneriem un kuras varētu tikt pielāgotas vietējām vajadzībām.
Īpaša uzmanība būtu jāveltī visneaizsargātākajām grupām, un būtu jāplāno īpašas kampaņas bērniem un skolu jauniešiem, sākot no agrīna vecuma.
4.3.2.
EESK mudina minēto informācijas kampaņu gatavošanā, izpildē un izplatīšanā ietvert sociālos partnerus un pilsoniskās sabiedrības organizācijas.
Kompetento organizāciju zināšanas palīdzēs paplašināt kampaņu tvērumu un efektivitāti un informēt par neaizsargātāko grupu viedokli.
4.4.
Datu vākšana 4.4.1.
Līdztiesības iestādēm ir būtiska loma datu vākšanā, un tā ir plašāka par datu vākšanu savam darbam.
Direktīvās tas ir atzīts, un cita starpā līdztiesības iestādēm dotas pilnvaras piekļūt statistikas datiem, kurus ir savākušas publiskās un privātās struktūras, tostarp publiskās iestādes, arodbiedrības, uzņēmumi un pilsoniskās sabiedrības organizācijas.
Statistikas informācijai nav jāsatur nekādi personas dati un, tās ieguves procesā iespēju robežās ir jānovērš jebkāda jauna
(15)
(16) (17)
Jautājumi, kas saistīti ar visu to dalībnieku, piemēram, arodbiedrību, darba devēju apvienību, līdztiesības iestāžu un pilsoniskās sabiedrības organizāciju, tiesisko statusu, kuri ir likumīgi ieinteresēti piedalīties tiesvedībā par diskriminācijas novēršanu atbilstoši ES līdztiesības direktīvām, tiek regulēti ar spēkā esošajām ES līdztiesības direktīvām un, konkrētāk, ar Nodarbinātības pamatdirektīvas 9. panta 2. punktu (Direktīva 2000/78/EK) un ar pārstrādātās direktīvas par dzimumu līdztiesību 17. panta 2. punktu (Direktīva 2006/54/EK).
Direktīvas priekšlikuma COM(2022) 688 34.
apsvērums un Direktīvas priekšlikuma COM(2022) 689 35.
apsvērums, kurā noteikts, ka ierosinātie noteikumi par tiesisko statusu neskar to sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības locekļu lomu, pilnvaras un uzdevumus, kuri piedalās tiesvedībā par diskriminācijas novēršanas tiesību aktu saistību izpildi.
OV L 303, 2.12.2000., 16. lpp.