C 184/72
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
25.5.2023.
1.5.
EESK atbalsta publiskajām iestādēm noteikto pienākumu savlaicīgi apspriesties ar līdztiesības iestādēm un ievērot to ieteikumus.
Komitejas skatījumā dalībvalstīm būtu jāziņo par to, kādi pasākumi veikti attiecībā uz mijiedarbību ar līdztiesības iestādēm un kādi ir šo pasākumu rezultāti.
1.6.
EESK ir pārliecināta, ka, uzticot pārraudzības mehānismu Komisijai, uzraudzībai tiks veltīta nopietna uzmanība.
Tomēr efektivitātes nolūkā Komiteja aicina apsvērt, vai ziņošanas termiņu varētu saīsināt un direktīvā ierosināto piecu gadu vietā noteikt trīs gadus.
1.7.
EESK atzinīgi vērē skaidrojumu, ka, domājot par vispārēju pieejamību, uzmanība ir jāveltī prasībām, kas nodrošina pieejamību arī personām ar invaliditāti, un uzsver, ka pieejamība ietver arī konsultāciju pieejamību.
1.8.
EESK uzskata, ka ir ļoti svarīgi respektēt valstu tiesisko satvaru un diskriminācijas novēršanas prakses daudzveidību, tostarp faktu, ka daudzas dalībvalstis līdztiesības iestādēm ir noteikušas pilnvaras, kas pārsniedz pašreizējo līdztiesības direktīvu minimālās prasības, un ņemt vērā to, kā atšķiras sociālo partneru organizāciju un pilsoniskās sabiedrības iesaiste procesos.
Priekšlikumos būtu jāievēro subsidiaritātes un proporcionalitātes principi un vienlaikus būtu jāseko līdzi, lai nepazeminātos no diskriminācijas cietušo cilvēku aizsardzības standarti.
EESK vēlreiz uzsver, ka priekšlikumos ir jāstiprina sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības organizāciju vadošā loma valstu diskriminācijas novēršanas satvaru īstenošanā un jāstiprina atbalsts, kuru līdztiesības iestādes ir ieradušas sniegt sociālajiem partneriem un pilsoniskās sabiedrības organizācijām.
1.9.
EESK atzīst, ka tiesvedības gaitā izmeklēšanas pilnvaru īstenošanai no diskriminācijas cietušo vārdā vai viņu atbalsta nolūkā ir jānotiek, neskarot dažādu tiesu un citu publisku uzraudzības iestāžu, piemēram, darba inspekciju, pilnvaras un neietekmējot to izmeklēšanas pilnvaras.
1.10.
EESK aicina sūdzību iesniedzējiem nodrošināt piemērotu aizsardzību, cietušajiem garantēt samērīgu kompensāciju par nodarīto kaitējumu un nodarījuma izdarītājam garantēt soda uzlikšanu, uzmanību vēršot uz to, lai vardarbības vai diskriminācijas upuriem tiktu piemērota uz indivīdu centrēta pieeja.
Sankcijām, kas var ietvert kompensācijas izmaksu cietušajai personai, ir jābūt efektīvām, samērīgām un atturošām, un valsts līmenī tām ir jābūt noteiktām atbilstoši valsts tiesiskajam satvaram un praksei (1).
1.11.
EESK ierosina atbalstīt Eiropas Komisijas veidotas un finansētas informācijas kampaņas par ES tiesībām un daudzveidības respektēšanu, kuras valstu līdztiesības iestādes kopā ar pilsoniskās sabiedrības organizācijām un sociālajiem partneriem rīkotu vietējā līmenī un pielāgotu teritoriju vajadzībām.
Īpaša uzmanība būtu jāveltī visneaizsargātākajām grupām un būtu jāplāno īpašas kampaņas, kas būtu vērstas uz bērniem un skolu jauniešiem, sākot no agrīna vecuma.
1.12.
EESK aicina nevienlīdzības un diskriminācijas uzraudzības nolūkā regulāri vākt un analizēt sadalītus datus un uzsver, ka ir svarīgi sistemātiski pētīt nevienlīdzību un diskrimināciju, tostarp sadarbībā ar organizētu pilsonisko sabiedrību un sociālajiem partneriem uzmanību vērst uz jautājumiem, kas saistīti ar darbvietām.
2.
Atzinuma konteksts 2.1.
Līdztiesības iestādes ir publiskas institūcijas, kas visā Eiropā ir izveidotas visu cilvēku līdztiesības veicināšanai un diskriminācijas apkarošanai.
Tās ir neatkarīgas organizācijas, kuru uzdevums ir aizsargāt cilvēkus, kas cietuši no diskriminācijas, viņiem palīdzēt, kā arī uzraudzīt diskrimināciju un ziņot par diskriminācijas jautājumiem.
Tām ir būtiska nozīme ES diskriminācijas novēršanas struktūrā (2).
(1) (2)
Padomes Direktīva 2000/78/EK (2000. gada 27. novembris), ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (17. pants “Sankcijas”) (OV L 303, 2.12.2000., 16. lpp.).
Equinet.