C 184/66
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
25.5.2023.
— Eiropas pusgads, kas piedāvā satvaru politikas koordinācijas darbību pārraudzībai, balstoties uz Padomes Sociālās aizsardzības komitejas salīdzinošās vērtēšanas satvaru, — Padomes 2020. gada secinājumi par minimālā ienākuma aizsardzības stiprināšanu Covid-19 pandēmijas laikā un pēc tās.
Tajā dalībvalstis aicinātas pārskatīt valsts minimālā ienākuma shēmas (3). — Nodarbinātības pamatnostādnes 2022. 3.
Vispārīgas piezīmes 3.1.
Nabadzībai piemīt daudzas dimensijas un tā izpaužas visās dzīves jomās.
Nabadzība liecina par to, ka resursu pārdales un iespēju izlīdzināšanas sistēmas nepalīdz nodrošināt taisnīgu un vienlīdzīgu attieksmi.
Minimālā ienākuma pabalsta shēma, lai gan vien ar to nepietiek, ir svarīgs priekšnoteikums cilvēka cienīgas dzīves nodrošināšanai un palīdz cilvēkiem stabili atbrīvoties no nabadzības.
Nabadzība pārklājas ar citām sociālās netaisnības formām.
Dzimumu un rasu nevienlīdzība pastiprina nabadzības risku, savukārt nabadzība palielina atstumtības un diskriminācijas risku, kas spilgti atklājas veselības, izglītības un apmācības jomā un finansiālās atkarības un vardarbības rādītājos. 3.2.
EESK atzinīgi vērtē ieteikuma saturu, it īpaši reālistisku un pietiekamu kritēriju ieviešanu attiecībā uz minimālo ienākumu pieejamību un līmeni, ieteikuma juridisko garantiju un ziņošanas sistēmu, kā arī faktu, ka Eiropas Komisija ir vēl skaidrāk atzinusi nepieciešamību pēc aktīvas sociālās politikas ES līmenī un pēc jauniem pasākumiem nabadzības novēršanai visā Eiropas Savienībā.
Šis ieteikums ir solis uz priekšu Eiropas sociālo tiesību pīlāra 14. principa īstenošanā.
Šis princips ir šāds: “Ikvienam, kam trūkst pietiekamu līdzekļu, ir tiesības uz pienācīgu minimālo ienākumu pabalstu, kas nodrošina cilvēka cienīgu dzīvi visos dzīves posmos”. 3.3.
Apstākļos, kas ir izveidojušies pēc Krievijas nelikumīgā un barbariskā uzbrukuma Ukrainai, Padomei vienošanos panākt ir vēl sarežģītāk, jo strauji ir palielinājušās enerģijas cenas un strauji kāpj inflācija, kas skar mājsaimniecības, it īpaši tās, kuru ienākumi ir zemi.
Laikā, kad plašā mērogā norisinās tādi procesi kā globalizācija, digitālā un zaļā pārkārtošanās, kā arī notiek demogrāfiskās pārmaiņas, Eiropas darba tirgu skar būtiskas pārmaiņas.
Minimālo ienākumu sistēmām vajadzētu dot būtisku atbalstu un stimulus cilvēku (re)integrācijai darba tirgū. 3.4.
Adekvāta minimālā ienākuma jomā ir nepieciešama uz tiesībām balstīta pieeja, kas tiktu nodrošināta visiem un tā, lai neviens nepaliktu bez ievērības, lai kritēriji nebūtu pārmērīgi ierobežojoši, būtu balstīti uz pārredzamām un nediskriminējošām prasībām un efektivitātes nodrošināšanas nolūkā būtu rūpīgi izsvērti.
Iekļaujošai sabiedrībai būtu jārūpējas par visiem sabiedrības sektoriem, un dalībvalstīm būtu jāievieš stabili uzraudzības mehānismi, kuru uzdevums būtu strādāt pie minimālā ienākuma un tā ieviešanas bez ilgākas kavēšanās. 3.5.
Efektīvas minimālā ienākuma shēmas var palīdzēt nodrošināt cilvēktiesību ievērošanu, cilvēka cienīgus dzīves apstākļus, saglabāt aktivitāti un iekļautību sabiedrībā, kā arī palīdzēt cilvēkus integrēt ilgtspējīgā un kvalitatīvā nodarbinātībā.
EESK uzsver, ka minimālā ienākuma shēmas ir svarīgas arī pašnodarbinātajiem Eiropā, un viņiem vajadzētu būt tiesībām uz atbalstu un pabalstiem tieši tāpat kā citām sabiedrības grupām. 3.6.
Vērsties pret nabadzību un ienākumu nevienlīdzību ir svarīgi ne tikai taisnīguma, bet arī ekonomiskās izaugsmes atbalsta dēļ.
Kā norādīs ESAO 2021. gada ziņojumā (4), optimāli izstrādāta nodokļu politika var veicināt iekļaujošu un ilgtspējīgu izaugsmi un uzlabot ienākumu un labklājības sadalījumu.
Iekļaujošai izaugsmei šajos apstākļos vajadzētu būt vērstai uz izaugsmes peļņas taisnīgu sadalījumu, kā arī uz iekļautības veicināšanu darba tirgos.
Šajā kontekstā būtu jāņem vērā arī minimālā ienākuma sistēmas vispārēji stabilizējošā ietekme uz ekonomiku. 3.7.
Minimālā ienākuma shēmām vajadzētu būt daļai no valsts nabadzības apkarošanas stratēģijām, kuras efektīvi integrētu pasākumus, kas nodrošinātu taisnīgas algas un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību, piekļuvi kvalitatīviem pamatpakalpojumiem par pieejamām cenām, piekļuvi pamata sociālai apdrošināšanai un adekvātam ienākuma atbalstam, uz cilvēku vērstiem sociālajiem pakalpojumiem un aktīvu iekļaušanas politiku. 3.8.
EESK uzsver Eiropas mēroga metodoloģijas mērķi, kas būtu jāpapildina ar Eiropas līmeņa analīzi.
Tai būtu jāpalīdz dalībvalstīm definēt minimālā ienākuma adekvātumu ar tādu piemērotu metodi kā ES pieņemtais nabadzības riska rādītājs, kas noteikts 60 % līmenī no izlīdzinātajiem rīcībā esošajiem ienākumiem vai/un balstīts uz atsauces budžetu (kas ietver pārtiku, mājokli, ūdeni, elektroenerģiju, apsildi, telekomunikāciju, veselību, transportu, atpūtu un kultūru).
(3)
(4)
EESK minimālos ienākumus ir apspriedusi atzinumos: “Eiropas pamatdirektīva par ienākumu minimumu” (pašiniciatīvas atzinums) (OV C 190, 5.6.2019., 1. lpp.); “Pienācīgas minimālās algas visā Eiropā” (Eiropas Parlamenta / Padomes izpētes atzinuma pieprasījums) (europa.eu) – 1.6. un 3.3.7. punkts (OV C 429, 11.12.2020., 159. lpp.); “Minimālais ienākums un nabadzības rādītāji Eiropā” (pašiniciatīvas atzinums) (europa.eu) (OV C 170, 5.6.2014., 23. lpp.).
ESAO (2021): Nodokļu un fiskālā politika pēc COVID-19 krīzes.