C 184/64
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
25.5.2023.
Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Padomes ieteikumam par adekvātu minimālā ienākuma atbalstu, kas nodrošina aktīvu iekļaušanu” (COM(2022) 490 final – final 2022/0299 (NLE)) (2023/C 184/12)
Ziņotāji: Jason DEGUARA un Paul SOETE
Atzinuma pieprasījums
Eiropas Komisija, 25.11.2022.
Juridiskais pamats
Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pants.
Atbildīgā specializēta nodaļa
Nodarbinātības, sociālo lietu un pilsoniskuma specializētā nodaļa
Pieņemts specializētās nodaļas 8.3.2023. sanāksmē Pieņemts plenārsesijā
22.3.2023.
Plenārsesija Nr.
577
Balsojuma rezultāts (par/pret/atturas)
143/00/08
1.
Secinājumi un ieteikumi 1.1.
EESK atzinīgi vērtē ieteikuma saturu, it īpaši reālistisku un pietiekamu kritēriju ieviešanu attiecībā uz minimālo ienākumu adekvātuma līmeni un šo ienākumu pieejamību, juridisko garantiju un ziņošanas sistēmu, kā arī faktu, ka Eiropas Komisija ir atzinusi nepieciešamību pēc aktīvas sociālās politikas un jauniem pasākumiem nabadzības novēršanai visā Eiropas Savienībā. 1.2.
Adekvāta minimālā ienākuma jomā ir nepieciešama uz tiesībām balstīta pieeja, kas tiktu nodrošināta visiem un tā, lai neviens nepaliktu bez ievērības, lai kritēriji nebūtu pārmērīgi ierobežojoši un efektivitātes nodrošināšanas nolūkā būtu rūpīgi izsvērti. 1.3.
Vērsties pret nabadzību un ienākumu nevienlīdzību ir svarīgi ne tikai sociālā taisnīguma, bet arī ekonomiskās izaugsmes atbalsta dēļ.
Šajā kontekstā būtu jāņem vērā arī minimālā ienākuma sistēmas vispārēji stabilizējošā ietekme uz ekonomiku. 1.4.
Dalībvalstu tiesībām definēt savu sociālo sistēmu principus, Eiropas Savienības un dalībvalstu savstarpēji papildinošai kompetencei un pilnīgai ES līguma instrumentu izmantošanai vajadzētu būt jebkuras ES darbības pamatprincipiem sociālās aizsardzības jomā. 1.5.
Kvalitatīva un ilgtspējīga nodarbinātība ir labākais veids, kā izkļūt no nabadzības un sociālās atstumtības.
Vienlaikus, ja tiek panākts, lai pēc iespējas vairāk cilvēku būtu ietverti iekļaujošā un kvalitatīvā darba tirgū, ir vieglāk finansēt sociālās aizsardzības sistēmas un tās kļūs finansiālā ziņā ilgtspējīgākas. 1.6.
Pašlaik daudzās dalībvalstīs minimālā ienākuma pabalstu līmeņa noteikšana nav balstīta uz stabilu metodiku un nav saistīta ar statistiski pamatotiem rādītājiem, kuri atspoguļotu optimālus un cilvēka cienīgus dzīves apstākļus.
Pirmais solis ir šādas metodoloģijas izveide, dažādu ienākumu avotu un mājsaimniecību konkrēto situāciju ievērošana. 1.7.
EESK uzstāj, ka ir svarīgi minimālo ienākumu mainīt līdz ar inflāciju, it īpaši reizē ar dzīves dārdzības palielināšanos pārtikas un enerģijas cenu kāpuma rezultātā, un tas būtu jādara regulāri ar pilsoniskas sabiedrības organizāciju, sociālo partneru un sociālās labklājības organizāciju atbalstu. 1.8.
Lai būtu iespējams sasniegt šā ieteikuma mērķus, ir pastāvīgi jāuzrauga, kā tiek īstenota ienākumu atbalsta politika un tās sociālās aizsardzības politikas jomas, kuras nodrošina aktīvu iekļaušanu.
Dalībvalstīm progresa ziņojumi būtu jāsagatavo, iesaistot attiecīgo pilsonisko sabiedrību, sociālās organizācijas un sociālos partnerus, jo, kā norādīts Padomes ieteikumā, to ziņojumi ir regulāri jāizskata Komisijas uzraudzības mehānismam.