C 184/96
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
25.5.2023.
2.6.
Arvien digitalizētākā energosistēmā ar decentralizētu enerģijas ražošanu, pārvadi un sadali un digitāli savienotākām ierīcēm mājokļos pieaug spiegošanas, kibernoziedzības un aparatūras atteices risks saistībā ar enerģijas patēriņu.
Tāpēc Komisija ierosina labi koordinētus kiberdrošības pasākumus, lai stiprinātu sistēmas vispārējo noturību.
2.7.
Kā norādīts rīcības plānā, tam būs vajadzīgas gan vidēja termiņa, gan ilgtermiņa darbības, kā arī strukturēta pārvaldība.
Komisija paskaidro, ka tajā būs iesaistītas vairākas ieinteresēto personu kopienas, uzņēmumi un starptautiskie partneri, un norāda, ka gudri jāliek lietā ierobežoti publiskie līdzekļi un jāpiesaista vairāk privāto investīciju.
3.
Vispārīgas piezīmes 3.1.
Savā rīcības plānā Komisija pamatoti pievēršas digitālo tehnoloģiju milzīgajam potenciālam palielināt elektro­ enerģijas sistēmas elastīgumu.
EESK atbalsta šos mērķus un atzinīgi vērtē lielāko daļu rīcības plānā ierosināto pasākumu.
It īpaši, EESK jau ir skaidri uzsvērusi saikni starp enerģētikas pārkārtošanu un digitālo pārveidi un norādījusi uz digitalizācijas sniegtajiem ieguvumiem energotaupības, samazinātas energointensitātes un energoinfrastruktūras labākas pārvaldības ziņā.
Tomēr, lai gan rīcības plāna optimistiskā attieksme ir iedvesmojoša, Komisija sliecas ignorēt faktu, ka fiziskā realitāte visnotaļ atšķiras no rīcības plānā minētajiem digitalizācijas izmantošanas gadījumiem.
3.2.
EESK uzskata, ka galvenie uzdevumi, ar ko saskaras enerģētikas nozare, ir šādi: dažādot Eiropas energoavotus, samazināt atkarību no enerģijas importa, nodrošināt integrētu iekšējo enerģijas tirgu, uzlabot energoefektivitāti, strauji paplašināt energotīklu, nodrošināt energoapgādes drošību, dekarbonizēt ekonomiku, samazināt emisijas, pāriet uz mazoglekļa ekonomiku ar mazoglekļa un tīras enerģijas tehnoloģijām, palielināt un masveidā paplašināt atjaunojamo energoresursu enerģiju, lai sasniegtu klimata mērķus, veicināt ar to saistīto pētniecību un izglītību, nodrošināt taisnīgu pārkārtošanos un atbalstīt enerģētikas sociālo dimensiju, piemēram, samazinot enerģētisko nabadzību.
Pamats tam ir energosistēmas digitalizācija, un tā var palīdzēt risināt visus šos galvenos uzdevumus.
3.3.
Lai arī gan rīcības plāna stratēģiskā pieeja, gan konkrētie pasākumi ir vērsti pareizajā virzienā, Komisija rīcības plānu nav integrējusi vispārējā enerģētikas politikā.
Izolēta pieeja, kas vērsta tikai uz digitalizāciju, un vispārējā satvara ignorēšana neradīs ieguvumus, kas rīcības plānā ir pareizi izskaidroti.
3.4.
Komisijas priekšlikumā ir atainota ideāla struktūra, kas balstīta uz labi attīstītu energosistēmu (piemēram, pārvades un sadales tīkliem) un tiek digitalizēta.
Tomēr Eiropā vispirms ir jāattīsta pārvades un sadales tīkli, un tikai tad varēs izstrādāt kompleksas digitālās tehnoloģijas.
Digitalizācija ir veltīga, ja viedi pārvaldītu enerģiju nevar pārvadīt, izmantojot energopārvades tīklus.
Turklāt milzīgs enerģijas daudzums tiek izšķērdēts pārvades un sadales tīklos.
Pat šodien izmaksas par zaļo elektroenerģiju, ko nevar izmantot vai pārvadīt un kas ir jāsamazina, pirms enerģētikas krīzes sasniedza vairāk nekā 2 miljardus EUR un enerģētikas krīzes laikā tādās lielās valstīs kā Vācija sasniedza vairāk nekā 12 miljardus EUR.
Šie ekonomiskie zaudējumi daudzkārt palielināsies, ja vien netiks ātri paplašināti elektroenerģijas tīkli un ar sistēmu saderīgas uzglabāšanas jaudas un vienlaikus netiks rasti labāki veidi, kā elektroenerģiju tieši izmantot uz vietas.
Digitalizācija šajā jomā var palīdzēt zaudējumu apzināšanā un šādi iegūto datu izmantošanā tīkla attīstībai.
3.5.
Patiešām ir vajadzīgi ievērojami ieguldījumi energoinfrastruktūrā, lai tīklus padarītu viedus.
Taisnība ir arī tas, ka daudzas dalībvalstis nestimulē šādus ieguldījumus, jo to regulējums skaidri liecina par neobjektivitāti attiecībā uz kapitālizdevumiem (CapEx), un ieguldījumi digitalizācijā galvenokārt ir darbības izdevumi (OpEx).
Ar šādu ieguldījumu un ar to saistītā progresa koordinēšanu un uzraudzību vien nepietiks.
EESK aicina Eiropas Komisiju Direktīvas 2019/944 par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 58. panta grozījumā iekļaut idejas, kas paredz “veicināt investīcijas digitālajā elektroenerģijas infrastruktūrā”, nodrošinot tiesisko regulējumu, kas efektīvi stimulētu ieguldījumus elektrotīklu digitalizācijā.
3.6.
Eiropas Komisija pamatoti norāda, ka digitālajiem rīkiem ir svarīga nozīme, jo tie palīdz veidot kolektīvās pašpatēriņa shēmas un energokopienas.
Var palīdzēt gan norādījumi, gan plānotā eksperimentu platforma, taču tie nav vissvarīgākie aspekti.
Vairāk nekā piecus gadus pēc Tīras enerģijas paketes iesniegšanas gan energokopienu, gan kolektīvā pašpatēriņa nozīme Eiropas energosistēmās joprojām ir neliela.
Daudzos gadījumos tā galvenie iemesli ir ievērojami birokrātiski šķēršļi un patērētāju un ražotāju informētības trūkums.
Eiropas Komisija līdz šim nav ņēmusi vērā šo šķēršļu pastāvēšanu.
Eiropiešiem ir vajadzīgi stimuli, kas viņus galu galā pārliecinātu un motivētu digitalizēt visas ar enerģiju